Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
NETFLIX UVÁDÍ
PŘÍBĚH HANNAH GOSLAROVÉ
MÍSTY UPRAVENO ČI ZKRÁCENO Z DŮVODU DRAMATICKÉ STAVBY
- Dala bych si šampaňské, prosím. - Jistě.
1942, AMSTERODAM PRINSENGRACHT
Anne.
Hanneli, už jste si dali s Alfredem francouzáka?
Jistěže ne.
Jonas Sammer se se mnou chce líbat.
- Anne Franková, nechceš… - Dvacet osm, dvacet sedm.
Ty jsi tak slušná, Hannah Elisabeth.
…že zboží máme na skladě,
ale s přihlédnutím k situaci…
Dvacet šest, dvacet pět.
- Pojď. - Co to děláš?
Dvacet tři.
Pojď.
…může dojít k určitému zpoždění dodávky.
Dvacet dva.
Tady doleva. Vlevo. Dveře.
Ty bývají vždycky zavřené.
- Anne, vrať se. - Ne.
Pojď. Bojíš se?
Čtyři, tři…
- Pojď. - Anne, vrať se! Anne.
Před pikolou, za pikolou… Už jdu!
Ne!
Přestaňte, prosím.
Běžte od toho okna.
1945, BERGEN-BELSEN VÝMĚNNÝ TÁBOR
Ne, Gabi!
- Ne, Gabi, to se nedělá. - Mám hlad.
Ty Gabi nenechávat samotnou.
Jdi. Teď.
Stát!
Stát! Ani hnout.
Heil Hitler!
- Jedna. - Irma Abrahamová.
- Dva. - Kata Abrahamová.
- Tři. - Ester Adamowiczová.
- Čtyři. - Anna Bélová.
- Pět. - Zsó Biedermannová.
- Šest. - Erzsébet Csáková.
- Sedm. - Eszter Csáková.
- Osm. - Judit Eleková.
Stůj rovně, ty špinavá Židovko!
Judit Eleková.
- Devět. - Margaréta.
- Deset. - Zsuzsa Faragóová.
Na mě nekoukej! Slaboško.
- Jedenáct. - Ágnes Faragóová.
- Dvanáct. - Emilia…
- Třináct. - Iboja Bártoková.
- Čtrnáct. - Magda Bártoková.
- Patnáct. - Anna Bélová.
- Šestnáct. - Zsuzsa Biedermannová.
- Sedmnáct. - Erzsébet Csáková.
- Osmnáct. - Eszter Csáková.
- Devatenáct. - Judit Eleková.
- Dvacet. - Margaréta Eleková.
- Dvacet jedna. - Zsuzsa Faragóová.
- Dvacet dva. - Ágnes Faragóová.
Vrať se.
- Kde jsi byla? - Musela jsem napsat tohle.
Komu?
Pojď.
- Hlídám Gabi. - Nemůžeš ji uložit do postele?
- Nepůjčovala sis to teprve včera? - Jo, ale táta řekl, ať to vrátím.
Proč?
To neřekl.
Možná jsou to zrádci.
Koukni, Margotin poslední.
- Ukradený? - Vypůjčený.
Ani si toho nevšimla. Hele, takhle.
Dělej, že si házíme. Ty tady, já tam.
Anne, tvůj líbač je tady.
- Mám zavolat Jonase? - Ne.
Neměl bys jít za ní?
Nemáš rande s Anne?
No tak, tys to udělala. Je to tvoje vina.
Zakryj si oči.
- Přemýšlej, co by udělala Anne? - Ale…
Taky to někdy dělám. „Co by udělal táta nebo Margot?“
Fakt to pomáhá.
Co by udělala Anne?
Jo?
- Mohla bych dostat zpátky svůj míček? - Vida, umí německy.
Narodila jsem se ve Frankfurtu.
Otec bojoval za Německo ve Velké válce.
Byla to má chyba.
Promiňte, ale ten míček je půjčený a musíme ho vrátit.
Jméno a doklady.
Vyzvedněte si ho dnes večer v Boomstraße.
Bum bum.
Hanneli, slib mi, že už nikdy nebudeme mluvit německy.
Až na Scheißhunde.
A auf Wiederscheiße, Wichser.
Kolik má teček?
Ahoj.
- Šest. - Budeš mít šest dětí.
Chci deset.
„Milý Jonasi,
ať chytíš žluní oubytě.
A najdi si někoho jiného, do koho budeš cpát jazyk.
Na viděnou nikdy a utop se v žumpě.
S láskou Anne Franková.“
Slibuješ, že se mnou zůstaneš napořád?
- Padesát tři! - Gita Gáborová.
- Padesát čtyři. - Ágnes Gyarmatiová.
- Padesát pět. - Éva Gyarmatiová.
- Padesát šest. - Iva Gyarmatiová.
- Padesát sedm. - Hannah Goslarová.
- Padesát osm. - Erzsébet Grószová.
- Padesát devět. - Katalin Grószová.
Stůj rovně, ty svině!
- Šedesát. - Anna Guttmannová.
Kde je ta coura?
Kde je ta děvka?
Tady.
Takže…
- Šedesát dva. - Andrea Gyarmatiová.
- Šedesát tři. - Irma Abrahamová.
- Šedesát čtyři. - Kata Abrahamová.
Gabi.
Za tím plotem žije Anne.
Kdo je Anne?
Pojď, jdeme za Anne.
Co to děláš? Ty pro nás nebezpečí. Zpátky.
Stát! Co se to tu děje?
To se ti líbí, co?
Hodnej pejsek.
Dobrá klobáska pro mého věrného ovčáka.
Nech si chutnat, kamaráde.
Hodnej.
- Taky mám hlad. - Gabi, ještě chvilku, ano? Zítra.
Mám hlad.
Husy pitomý! Pokračujte.
Půjdeme na nákup? Jo?
Vidíš tamhle mlékárnu? Mají čerstvé mléko a vajíčka.
A vedle je pekárna.
Mají čerstvý chléb. Cítíš ho?
Nebo půjdeme do obchodního domu.
Mají lízátka velká jako tvoje hlava. Ve všech barvách duhy.
Musím jít.
Jo, ale…
Pověsím ti ho tady. Uvidíme se večer na Malém voze.
- Počkej! - Anne…
Anne.
Mám pro tebe překvapení.
- Jaké překvapení? - Pojď se mnou, ukážu ti ho.
- Anne. - Jen pro vás, krásná dámo.
Pojď.
Hannah.
- Ty se mnou nezůstaneš napořád? - Já jo, ty se mnou ne?
ŽIDŮM VSTUP ZAKÁZÁN
Pojď, půjdeme zadem.
Pamatujete časy, kdy se v Nizozemsku vyhazovalo jídlo?
Pamatujete dobu, kdy se naše skvělé máslo
vyváželo do Anglie s vládními dotacemi,
aby si Angličan mohl mazat chleba levným máslem,
zatímco nizozemský dělník musel jíst chleba s drahým margarínem?
S NĚMECKEM ZA SVOBODNÉ NIZOZEMSKO
Sedněte si tady.
Podle táty židovské holky nemají zakázáno se dívat z druhé strany.
Předsedkyně Dívčí národní organizace Van Ecková mu představila
vedoucí skupiny a další dívky.
- Zdálo se mi o tobě. - Vážně?
- O čem ten sen byl? - Jak ti to vysvětlit…
Předseda strany projevil svůj zájem
osobním rozhovorem s dívkami.
Zvláště upozornil na povinnost každé mladé ženy
přispět k budování sjednoceného nizozemského národa.
Byli jsme v biografu.
My dva.
A dávali moc romantický film.
Šeptej mi něco do ucha. Je jedno co, hlavně mluv.
- Pomoz mi, kdyby zašel moc daleko. - Cože?
To jo.
Taky chci vidět celý svět.
Jako herečka nebo spisovatelka.
Ale jedině hodně slavná.
Proč? Podívej, ty ženy chtějí pomáhat lidem.
- To bych taky jednou chtěla. - Tak si promluv s mou sestrou.
Chce být Florence Nightingalová v Palestině.
Vážně?
Táta tam chce taky. Jestli se mu teda podaří sehnat pasy.
Poslyš, děje se něco?
Chci jít domů.
No tak.
Už jsi mu řekla, že máš žloutenku?
Není hodně nakažlivá?
Jdeme.
Žloutenka, vážně? Geniální.
Jo. Užij si wichsen.
ŽIDOVSKÁ ČTVRŤ
ŽID
Páchne to tu.
Pojď.
Hannah. Kdes nechala rozum? Gabi vypadla z postýlky.
Čí je to chyba?
Promiňte, šla jsem vrátit tu knihu.
Nech mě hádat. S Anne.
Proč myslíte?
Tati. Děje se něco?
Tati, co je?
Jak je to možné?
Chceme opustit zemi, která nás nechce,
a přesto nás nenechají jít. Nechápu to. Opravdu ne.
Neztrácej víru, lásko.
Víru.
Možná je to tak lepší.
Můžu se zeptat Annina tatínka, jestli nemůže sehnat pasy.
- Stejně jdu na Malý vůz. - To ne.
Vyloučeno.
Budeš ve svém pokoji přemýšlet o tom, že už Gabi nikdy nenecháš samotnou.
Anne jde taky.
Ne, dnes žádný ping-pong. Běž do svého pokoje, Hannah.
Tati, to není fér.
Kdyby Otto dokázal zařídit pasy, už by tu nebyli.
Ani slovo.
- Ani Anne. - Anne?
- Proč bych to dělala? - Naše tajemství.
Pro tebe.
Na.
Jednou tě potěší.
Dobře ho schovej.
Ano?
Tati?
Ztratila jsem Margotin poslední tenisák.
Smím se podívat na věci tety Sary, jestli tam nějaký není?
Ne.
Řekl jste, že se teta asi nikdy nevrátí.
Ti, kdo odporují otci…
Koberec…
Omlouvám se, že jdu tak pozdě, ale je to velmi naléhavé.
Pojďte dál.
Pane Franku.
Anne se ptá, jestli jdeš na Malý vůz.
Ne, dneska ne, Otto.
Dnes jsem v biografu viděla Florence Nightingalovou.
V biografu? Cože?
Byla jsi v biografu?
- Byla tam i Anne? - Ale nikdo nás tam neviděl.
Bože, čím jsem si to zasloužil?
Hannah, víš, jak je to nebezpečné? A že nás všechny můžete ohrozit?
- Ano, teď už to vím. A Anne taky. - Dobře.
Zatím to tak necháme. Že, Hansi?
Potřebujeme probrat naléhavou záležitost.
Zeptám se Margot, jestli ti půjčí svou knihu o Florence.
Žádné knihy. Na Florence Nightingalovou si můžeš hrát doma.
Čekáme dítě, matka tě potřebuje. Na snění není čas.
Podívej, ten kastrůlek na mlíčko má sedm hvězd.
Jedna z nich jsem já. A ta největší je Anne.
Náš klub má jen pět členek, proto se jmenuje Malý vůz minus dvě.
Je čas jít spát.
Hezky se vyspinkej.
- Chceš s sebou vzít jen Hannah? - Ano.
Co když bude Gabi brečet? Nebo vaše nové dítě?
- Otto, počkej. - Hansi, mysli na Hannah.
Na Anne a na ni. Aspoň si trochu užijou.
To je od tebe moc laskavé, milý Otto.
Ale asi je pro nás příliš složité pustit s vámi Hannah samotnou.
Chápeš?
Hansi, chápu. Ale byla by škoda, kdyby to nevyšlo.
Rád bych ji vzal s sebou, ale…
Hannah?
Hannah, jsi to ty?
Přesně to mám na mysli. Přesně tohle.
Sebemenší hluk nás může prozradit.
- Ahoj, Hannah. - Ahoj.
Margot, je Anne…
Bla, bla, bla.
- Anne. - No?
Hele.
Přesně jako ten Margotin.
- Přesně jako náš starý. - Ahoj, Hannah.
- Ahoj. - Ahoj.
Ty si ještě hraješ s míčem, Hannah?
- Myslím, že neví, jak je to s dětmi. - Vážně?
Sleduj.
Poslyš, Hannah.
Anne má na tebe otázku.
Musíš odpovědět správně, jinak už nebudeš členkou Malého vozu.
- Není členství doživotní? - Jistě. Když odpovíš správně.
- Anne a já jsme klub založily. - Jde o dítě tvojí mámy.
Jak se jí dostalo do břicha?
- Neví. - Vím.
Jo?
- Jak? - Když to nevíš, tak ti to neřeknu.
Vidíš, Anne? Neví to.
Coco. Pojď sem.
Chceš vidět můj zápisník?
Ne, počkej.
Dobré ráno. Učebnice na stůl.
Dále.
Pane učiteli, paní Appelová tu ještě není.
Nevíte, jestli přijde?
Pane učiteli, máme tu dost místa.
Všichni se někam posaďte.
Hannah, můžeš s ostatními zpívat?
Princezna chce pohoupat,
koník má houpání rád.
Z koníka vylézá koudel, jí zas kouká holá…
Princezna chce pohoupat,
koník má houpání rád.
Z koníka vylézá koudel, jí zas kouká holá…
Princezna chce pohoupat,
koník má houpání rád.
Z koníka vylézá koudel, jí zas kouká holá…
Princezna chce pohoupat…
Otevřete.
Gabi, pojď.
Potichu.
Pojď. Vem si kabát.
- Hannah Goslarová. - Možná budeme moct pryč.
- Vymění nás? - Ne.
- Pojď. - Keniechel.
- Jo, na.
Koukni.
Ta paní ještě spí.
Co chceš?
Pojď.
Co to říkáš?
- Stát. - Ta holka je nemocná.
Otevři bránu.
Takže, krasavice, ta holka je nemocná?
Dovolil jsem ti na mě koukat?
Krasavice…
Dovolil jsem ti to?
Počkejte.
Chci si kousnout.
Nemůžeš si kousnout.
Rychle.
Pojďte.
Tati!
Tati?
Jsem v pořádku. Žádný strach.
Jak jinak bych viděl své andílky?
Zítra odjíždíme. Konečně jsme první na seznamu. My tři.
Nás tři vymění za jednoho německého zajatce.
Konečně odjedeme.
Zítra ráno se sejdeme na nádraží.
Keniechel taky pojede. Ano, Gabi, Keniechel pojede taky.
Jít se mnou.
To bolí.
Hannah. Pojď.
To je skvělé. Konečně, tati. Konečně.
Pojď.
Zítra. Ve vlaku.
Na shledanou, tati.
Vrány.
Pojď.
Gabi, zítra jedeme domů.
Taky se těšíš na sušenky a fondán?
Co je to fondán?
Nebo lízátka?
Pokračuj! Šup, šup!
Rychle, ty kebule!
Keniechel!
Ne, Gabi, pojď.
- Pokračujte! - Pokračuj! Šup!
Půjde rovnou na vlak. Pojď.
Jste hmyz.
Který by se měl zadupat.
Vztyk!
Husy blbý!
Rychlejš!
Pohyb.
Stát!
Ruce vzhůru. Ani hnout.
Do krytu.
Honem!
Hannah.
Jsem moc nemocná. Chci na záchod.
Všichni pracovat. Ty taky.
Co by udělala Anne?
Ó, ó, jsem tak šťastná.
Oj, oj, jsem tak šťastná.
Anne, já už jdu.
Ó, ó, mám hnusnej ksicht.
Oj, oj, mám hnusnej ksicht.
- Jedeme do Švýcarska! - Na lyže do Švýcarska.
Co teď?
Tati? Hannah přemýšlela, co znamená „jodefidefo“, že?
A Anne, kdy zase budeme hrát na schovku.
Aha.
- Příště. - To říkáte pořád. Co to znamená?
- Proč tam stojíš? - Kdy jedeme do Švýcarska?
- Jak jen to půjde. - Co vlastně děláte?
- Přišlo mi, že něco slyším. - Aha.
- Tys něco slyšela? - Kdo?
- Ty. - Já?
Ne, Alfred.
Táta se poslední dobou chová jinak. Tak divňácky.
Anne?
- Ano? - Musím jít něco vyzvednout.
Kdyby někdo zvonil, neotvírej. V neděli stejně nikdo nechodí.
- A netelefonuj. - Jo, tati.
Protože Židi nesmí používat telefon a…
A nechoďte do zadního domu. Slibuješ?
- Jaký zadní dům? - Anne, už žádné hry. Myslím to vážně.
Anne, podívej se na mě.
Ne, tati. Nebudeme se ani koukat z okna.
Hanneli, dohlédneš na to děcko?
Pojď, jdeme telefonovat.
- Haló, tady paní Jansenová. - Dobrý den, tady Anne.
- Mohu mluvit s Alfredem? - Anne.
Ahoj Alfrede, tady Anne. Napadlo mě, nechceš jít na rande s Hannah?
Hannah se chce s tebou líbat.
Alfrede?
Tady žádný Alfred nebydlí. Kdo volá? Haló? Haló?
Keniechel.
Říkat: „Díky, Hannah.“
Díky, Hannah.
V pořádku.
Už jdu.
Hannah.
Paní Éva chce zase vidět děti.
Její děti.
Zachránila životy. Doma.
Zachránila život mně. A další.
Proto ty si paní vážit.
Hodně si vážit paní Éva.
Ty zítra pryč.
Výměna.
Máš otec.
Máš Gabi.
My ne.
Já ne.
Ty vážit si paní víc.
Anne!
Haló?
- Anne! - Máš jídlo?
Je tam někdo?
- Haló? - Anne? Jsi to ty?
Ne, nejsem Anne.
Hledáš Anne?
Ano, Anne Frankovou.
Anne hodně mluví. Asi bude z vás nejupovídanější.
Má taky sestru, Margot. Má kulaté brýličky.
- Anne má krásné černé vlasy. - Vlasy?
- Vy máte vlasy? - Ano.
My nemáme nic.
Jestli tam Anne je, řeknete jí, že se sem večer vrátím? Ano?
Zítra odjíždím. Dobře?
Haló?
- Nechtěla jsi deset dětí? - Chci se stát zdravotní sestrou.
Ale nezvládáš pohled na krev.
Na to si určitě zvyknu. A ne všichni pacienti krvácejí.
Ale jakmile budeš mít první dítě, začneš žít život své matky.
A čím chceš být ty?
Filmovou hvězdou, spisovatelkou?
Chci…
vyrazit do světa.
Nechceš se mnou?
Novináři, pište si…
Nikdy z nás nebudou nudné, předvídatelné matky.
Smím prosit?
Ty budeš chlap, takhle.
Pak mi zašeptáš do ucha:
„Darling, mám pro tebe překvapení.“
A pak si klekneš a požádáš mě o ruku.
- Kde je prsten? - Jaký prsten?
Ten, co jsi měla ve třídě.
- Ten si nechám pro svou pravou lásku. - Nekaz zábavu.
Já nejsem tvoje pravá láska?
Pravá láska je věčná.
A jen když poznáš pravou lásku,
můžeš být opravdu šťastná.
Haló?
- Je tam někdo? - „Ano,“ říká zloděj. „Jsem tu.“
Cože? Nebylo to tu úplně prázdné?
Jo.
Šicí stroj?
Mámin.
Co tady dělá?
Možná je rozbitý.
Fotka, jak snídáme.
- Co to je? - To je na výrobu džemu.
Táta má taky najednou nájemníka, pana…
Goldschmidta nebo tak.
A já musím spát v pokoji s Margot. Vážně se dusím.
Hele. To Margot tuhle hledala.
Hezký?
Jo.
Hokus, pokus…
a…
tadá!
To umím od Margot.
- Chci si sáhnout na opravdový. - Anne, uklidni se.
Ty se uklidni, Hanneli. Taky ti narostou prsa.
Hanneli? Pojď sem.
Fuj.
Hanneli?
Koukej.
- Anne, dej to pryč. - Takhle vypadají ženy uvnitř.
Koukej.
Co to je, Hannah?
- Přestaň. - Co je to?
Tak velký.
- Koukej. - Nelíbí se mi to.
- Ty nechceš být sestra? - To je jiné.
Tví pacienti se nebudou svlékat?
- Koukni. - Nelíbí se mi to.
- Koukej. - Nelíbí se mi to.
Koukej.
- Koukej, koukej… - Přestaň.
Přestaň!
Už přestaň! Říkám přestaň, tak proč nepřestaneš?
Kruci. Nenávidím tě.
Hanneli! Počkej, vrať se.
- Šup, ven! Šup, šup! - Kabáty!
- Chci jen… - Nastupovat.
- Ještě kufr. - No tak, rychlejš.
Už toho mám dost. Hej!
Můj kufr.
- Ty taky. - Ne.
Nezastavovat.
Potřebuju ještě svůj kufr.
Moje děti!
Nastupovat.
Hej! Sakra.
To stačilo. Špinaví Židi.
Tati, ti lidi odnaproti…
Dejte mi moje kufry.
- Špinaví Židi. - Tati.
Pro nás si nepřijdou.
Maminka je těhotná, to nemůžou.
Neboj se, zlatíčko.
Mám papíry, jo?
Máma tě potřebuje.
Mami, ti…
Mami, ti lidi odnaproti…
Ano, drahoušku.
Nesmíme ztrácet víru.
Mami, smím se vás na něco zeptat?
Jistě, zlatíčko.
Jak se vám dítě vzalo v břiše?
O našem osudu rozhoduje náš milovaný Bůh, drahoušku.
Anne říká, že to s Bohem nesouvisí.
Bůh ví všechno, ale Anne ví všechno líp.
Anne je hloupá.
Pohádaly jste se?
Kráva blbá.
Ona, nebo ty?
Nenávidím ji.
Ne doopravdy…
Neznám vás jinak než spolu.
Vždycky spolu.
Půjdu já.
Všichni smí jít do krytu. Až na nás.
- Jsi s Anne domluvená? - Nemusím si s ní nic domlouvat. Ty?
- Je to pravda? - Co?
- Že se neodvážíš líbat. - Líbám nejlíp ze všech!
Dobrý den, pane Goldschmidte.
Jdu za Anne.
- Žádný spěch, jsou pryč. - Coco!
- Odvezli je? - Jeli za příbuznými do Švýcarska.
Vážně?
Ale mě dovolili jet.
Ach, tebe tu taky zapomněli?
Ne, Moortje bude bydlet jinde. Viď, Moortje?
Ale Anne bez ní nemůže žít.
Pane Goudsmite, máte pro mě dopis?
- Ne. - A pro mě?
Já měla jet taky. Lyžovat na skutečném sněhu.
Proč si nevzala zimní bundu?
Protože ti neříká všechno.
Hele, Annin deník je pryč.
Podívej.
Sestřička.
Co ty o tom víš?
Je to zlý.
Odjeli do Švýcarska.
Vážně jsou pryč. Beze mě.
Slíbila to.
Ach, zlato. Anne ti po příjezdu určitě napíše dopis.
Ale slíbila to, mami. Neměla jsem včera se vztekem odejít.
Ne, neměla jsi vůbec chodit na ulici.
Je má nejlepší kamarádka.
Zlato, bude to dobré. Věř vašemu přátelství.
Jsi její nejlepší kamarádka, nebo ne?
Měj víru v Boha. Jen On zná náš osud.
Pro tvou matku.
Mami, jdu napsat Anne. Jakou mají adresu?
Máte pět minut na sbalení kufrů.
Tati.
- Otevřete! Hned. - Tati.
Sbal si kufr!
- Otevřete! - Hannah, otevři.
Rychle, než vykopnou dveře.
Hansi.
Hansi!
- Sbalte si kufry. Pět minut. - Pane…
Pane, poslouchejte…
Takže… jsi hodná holka, viď?
Jak se jmenuješ?
- Hannah Goslarová. - Krásné německé jméno.
Schovali tu rodiče něco?
Prosím, pane, mám tu dopis.
Tati, neměl bys… byste říct něco o své žloutence?
Žena je ve vysokém stupni těhotenství. Nemůžeme cestovat.
Jdeme.
Pojď. Ta je opravdu těhotná.
Co vidíte?
Nic.
- Vrátí se pro nás? - Ne.
Jsme na seznamu. Jak budeme mít pasy, můžeme jet.
A já pojedu do Švýcarska.
Ne, zůstaneme spolu jako rodina, rozumíš?
Zavolej doktora!
To nesmíme.
Musím zůstat s Gabi a s maminkou.
- Seženeš doktora? - To se nesmí!
Potřebujeme doktora. Rozumíš?
V noci je to stejné jako ve dne. Rozsviť si, jen když to bude nutné. Dobře?
Dej mi to.
Dej mi to. Ruku.
Tak jo.
Běž. Rychle, rychle.
Rychle, prosím.
Uteč.
Uteč, razie.
Most. Tati…
Němci…
Dnes jsem napsala dva dopisy.
Jeden mámě do nebe a druhý Anne do Švýcarska.
Máma mi chybí.
A Anne taky.
Otevřete. Všichni Židi ven. Otevřete.
Otevřete. Hned!
Hned. Ven!
Židi, ven. Hned.
Haló?
Anne!
Anne.
Anne?
Hanneli?
Hanneli, jsi to ty?
Hanneli?
Anne?
Hanneli!
Co tady děláš?
Co tady děláš ty?
- Tys nebyla ve Švýcarsku? - Ne.
V zadním domě.
Mělas tam být taky, ale s Gabi a miminkem to nešlo.
Jak se má miminko? Máš bratříčka, nebo sestřičku?
Hanneli?
Hanneli, jsi tam ještě?
Margot a já jsme tu samy.
Musím jít.
Stýskalo se mi po tobě, Hanneli Goslarová.
- Bůh nám pomáhej. - Počkej!
A kdy to udělá? Poslouchej, já a Margot jsme…
moc nemocné a…
nejedly jsme a nepily několik dní
a říkají, že nás převezou, ale…
Máte jídlo? Můžeš prosím přinést jídlo?
Už musím jít.
Máme hlad a nic nám nedávají, Hannah.
- Ne, ale Anne… - Zítra, jo? Zítra.
Anne.
Anne!
Zítra nás vymění.
Co bych udělala já?
Dahlio, musím za otcem.
Ty čekat. Ty vybraná na výměnu. Balit.
To je pro vás. Úplně všechno.
Když mě odvedete za tátou. Musím za ním, hned.
- Ty čekat. - Ne.
Pro vás. Když mě zavedete k tátovi.
Musím za otcem.
- Ty balit. - Vytrhám je všechny.
Musím za otcem.
Tohle je všechno, co mám.
Musím za otcem.
Víš, co říká? Říká: „Ty blázen.“
Ty balit na výměnu. Když já jít, tak já taky blázen.
Myslíš, že já blázen?
Pojď.
- Stát! - Prosím. Ona nemocná.
Krasavice!
Zítra velký večírek.
- Musíš taky přijít. - Dobře.
- Otevři bránu. - Ano.
Pusť je.
Uvidíme se zítra večer. Báječné!
Z cesty! Rychle, rychle.
Rychle, přineste ho sem.
Co se stalo? Rychle ho vezměte. Dozadu. Rychle.
Rychle!
Tati, poslouchejte. Ve vedlejším táboře je Anne.
- Spolu s Margot. Já… - Co tu děláš?
Musím jim dnes přinést jídlo. Nemůžeme zůstat?
Ne.
Máme jen jednu šanci. Musíme jít dnes.
Brzy nás osvobodí.
Kdo to říká?
Anne. Brzy nás osvobodí.
Nikdo neví, co se stane.
Ale Anne a Margot…
Nepůjdu.
Hanneli…
Jdu za Anne.
- Ti, kdo odporují otci… - Ano, tentokrát vám budu odporovat.
Neodjedu. Jdu za Anne.
Nebuď hloupá.
Pojďte.
Ne. Gabi, zůstaneš s tátou, dobře? Hezky zůstaň s tátou, ano?
Brzy odjedete.
Brzy odjedeš.
Anne je má nejlepší kamarádka.
Dovnitř, rychlejš!
- Dej. - Ne.
- Balíček. Dej. - Ne.
- Dej. - Ne.
Ne! Ne.
Jídlo jen pro slabé.
- Ne, to je pro Anne. - Anne? Jak, co, Anne?
Anne je nejslabší ze všech. Dnes večer jí zanesu jídlo.
Ne, ty dnes pryč. S otcem a Gabi. Výměna.
Ne. Zanesu Anne jídlo.
Hannah!
Ne. Nebezpečí pro nás. Pro všechny ženy.
Nenechám Anne ve štychu. Nemůžu. Už nikdy.
Je to moje nejlepší kamarádka. Musím jít.
Později bude příliš pozdě.
Já říkám, ty zachránit nejlepší kamarádku.
A co říkala ona?
Běž, Hannah, běž. Za kamarádkou.
- Anne? - Haló?
- Kde je Anne? - Tady.
Anne!
- Hanneli? - Anne?
- Hannah, rychle. - Neseš jídlo?
- Jsem tady. - Vyšlo to. Tady to je.
Anne!
Anne?
Ne.
- Hanneli? - Musím jít.
Odstrčila mě a nevrátí mi to.
- Musím jít. - Prosím, vrátíš se zítra?
Vydrž, Anne. Vydrž!
Hanneli!
Otevřete! Honem!
Hannah? Pojď.
Rychle.
Na cestování byl příliš slabý. Ale trval na tom, že vás chce vidět.
Byl příliš slabý.
Tati, jsem tu.
Tati?
Vstávat.
Gabi, tatínek je moc unavený.
Táta bude chvilku spát.
Rozluč se s tatínkem.
Ne.
Řekni: „Dobrou noc, tati.“
Anne?
Hannah.
Anne.
Fritzi. Fritzi, můj drahý.
Tancuj se mnou.
Krása, potkat tě uprostřed noci. Báječný.
Ošklivá jako vždycky.
Kde máš prsa?
To nejsou čajový sáčky.
Anne.
- Hanneli? Jsi tady. - Anne.
Anne, já tě vidím.
Ahoj, Hannah Elisabeth.
Ahoj, Anne Franková.
- Moje vlasy… - Vypadají dobře.
Brzy nás osvobodí.
Vyrazíš do světa?
Jo.
- Staneš se sestrou? - Co myslíš?
Myslím…
že bys měla dělat, co tě udělá šťastnou.
Takže jestli…
- je to být sestrou, pak… - Ne.
Pojedu s tebou.
Tvůj prsten.
Na zdraví.
Od tebe pro mě?
Nikdy nechci odsud pryč.
Ale ano. Nejdřív do Hollywoodu, navrhuji.
Co když tam budou jen filmové hvězdy?
- Tak zkrátka pojedeme jinam. - Do Paříže?
- Mnohem dál. - Do Indie.
- Nebo do Číny. - Do Číny?
Krátce po setkání Hannah s Anne nacisté prchají.
Každý, kdo je schopen chůze, musí jít také.
Hannah už Anne nikdy neviděla.
Anne a Margot zemřely krátce před osvobozením.
Hannah se v Palestině stala zdravotní sestrou.
V myšlenkách však stále cestuje po světě. S Anne.
Slíbily si, že se každý večer budou dívat na Malý vůz.
A Hannah to dělá dodnes.
Hannah a Gabi měly v součtu sedm dětí, 38 vnoučat a 27 pravnoučat.
Říkají tomu „naše pomsta proti Hitlerovi“.
Anne se splnilo její přání: zná ji celý svět.
A Hannah ví, že na chvíli byly opravdu šťastné.
Pro Hannah zůstala Anne navždy nejlepší přítelkyní.
Anne a Margot se ukryly v zadním domě 6. července 1942,
objevili je 4. srpna 1944.
Od října 1944 byly v koncentračním táboře v Bergen-Belsenu, kde hladověly.
Hannah a Gabi byly od února 1944 ve výměnném táboře v Bergen-Belsenu
pro vězně určené k výměně za německé válečné zajatce.
Podmínky tu byly o trochu méně zlé než v části,
kde zemřely Anne a Margot krátce před osvobozením.