ŠAMPIÓN
BORISOVA RANA
PODVOD
NEMANŽELSKÉ DIEŤA
BANKROTÁR
KLAMÁR
Kto je Boris Becker?
Boris Becker je dieťa,
pred ktorým horí plameň.
A snaží sa zistiť, či sa popáli alebo nie.
Či čosi také.
Pôjde Boris Becker do väzenia, či...
Ako vidíte, tento prípad vzbudil záujem celej Európy.
Súd vykreslil obraz muža,
ktorý okrem úspešnej športovej kariéry nemá čo ukázať,
muža s neusporiadanými financiami, ktorého povesť je v troskách.
Od momentu prečítania rozsudku bolo čakanie náročné.
O dva dni vynesú konečné rozhodnutie. Je to veľmi ťažké.
Dopadol som na dno.
Neviem, čo si myslieť.
Viete, budem tomu čeliť.
Neutečiem ani sa neskryjem či...
Prijmem akýkoľvek rozsudok.
Je streda poobede. V piatok sa dozviem, ako bude vyzerať zvyšok môjho života.
- Boris! - Boris!
PIATOK 29. APRÍL 2022
Boris, pozrite!
- Boris. - Veríte si?
Máte odkaz pre fanúšikov? Asi vám toho beží hlavou veľa.
Chcete pred vstupom niečo povedať?
Uvidíme sa na súde.
Becker si vypočul rozsudok
s jasnočervenou tvárou a bez prejavenia akýchkoľvek emócií.
Pozrel sa pred seba a myslím...
Nikdy už nebude pracovať a nezarobí skutočné peniaze.
Boris Becker. Premrhal majetok katastrofálnym finančným hospodárením.
Odsúdili ho na dva a polročné väzenie.
Jediné miesto, ktoré milujem a nazývam ho domov, je Wimbledon.
FINÁLE WIMBLEDONU 1985 KEVIN CURREN VS. BORIS BECKER
Môj oponent,
Kevin Curren,
si vraj vždy sadá prvý.
Môj tréner mi povedal: „Vstúp tam prvý, buď silný a sadni si ako prvý.“
Bol jasným favoritom. Pomyslel som si, že vyzerá nervózne.
Mal som pocit, že ak vyhrám hodenie mincou, zvolím si podanie,
pretože som chcel prvý úder.
Vyhral som podanie a zneistil ho.
Boris Becker vôbec nie je nervózny.
Hra a prvý set pre Beckera.
Hra nabrala na obrátkach. Kevin prebral kontrolu.
Vyviedol ma z miery.
Ale spamätal som sa a opäť ho zneistil.
Hra pre Beckera.
Je emočne ostrieľaný.
Rozhodujúci bod.
Hra pre Beckera.
Vyhral som štvrtý set prvej hry. Sadol som si
a myslel na to, že mi stačí už iba podať.
Bol som nervózny.
Chcel som hodiť loptičku, ale nepadala mi z ruky.
Bola ako prikovaná. Prilepená.
Dvojitá chyba. A diváci: „Úú!“
0-15.
Ideš, Boris.
Pri mečbale som si hovoril: „Prosím, bože,
už len jedno podanie.“
„Stačí mi jedno podanie.“
O 34 ROKOV NESKÔR
Boris Becker, začnime od nuly. Zbankrotovali ste?
Ako niekto, kto vyhral toľko šampionátov
a mal taký úspešný život, skončí v takejto situácii?
Trojnásobný víťaz Wimbledonu sa dnes musí zodpovedať súdu v Londýne.
Ránko.
Pre toto hrajú.
Otočte sa.
Toto je známa báseň od Rudyarda Kiplinga s názvom „Ak“.
Tu čakáme, kým vojdeme na hlavný kurt.
Pozrieme hore a znervóznieme.
„AK DO OČÍ POZRIEŠ VÍŤAZSTVU A KATASTROFE,
A ROVNAKÝ BUDEŠ K OBOM NEPRIATEĽOM“
Veľa športovcov si myslí, že peniaze, ktoré zarobíme
počas kariéry, nám budú prichádzať aj po nej.
Áno, viním seba.
- Dobre. - Vďaka.
Viete, prebral som sa veľmi neskoro.
Skutočne verím, že všetko má svoj dôvod.
Ale aký je ten dôvod? Čo som urobil? Čím som si to zaslúžil?
A znova, nie som,
nie som jeden z tých, ktorý plačú pred kamerou,
a nesťažujem sa.
Prijmem všetko, čo sa stane.
Ale je to ťažké.
Je skutočne ťažké zistiť, prečo sa to deje.
Viem, že na to raz prídem. Momentálne to však neviem.
Áno! Dokázal to!
Šampión...
Becker!
Tu ho máme. Gratulujem, šampión.
Ďakujem.
Čo teraz cítite?
Je to ako sen, viete,
mám veľkú zodpovednosť za hru,
pretože vyhrať Wimbledon v mojom veku
je niečo jedinečné.
Vyhralo už koleno mužský šampionát?
Neviem.
Ak by vám niekto pred dvoma týždňami
povedal, že budete wimbledonský šampión,
čo by ste mu povedali?
Že je idiot.
V Západnom Nemecku sa radovali vďaka Beckerovmu víťazstvu.
Prezident mu hneď po hre
poslal blahoželanie.
Príbuzní, ktorí neprišli do Wimbledonu,
sledovali zápas v televízii v Beckerovom rodnom meste neďaleko Heidelbergu.
Veľkolepý príchod domov.
A úzke uličky Leimenu praskali vo švíkoch.
Privítajte Borisa Beckera.
- Gratulujem. - Ďakujem.
- Boom Boom! - To bolo...
- Tak sa nevolám. - Áno,
chceli sme to prebrať neskôr, ale stalo sa toto,
- aj na obálke Sports Illustrated. - Áno.
„Generácia Baby Boomer a Boom Boom Becker.“
Keď som sa narodil, mama mi dala meno Boris, nie Boom Boom.
A...
Nepáči sa mi to.
Myslíte, že mladé dámy...
Stretávate viac mladších dám než pred štyrmi-piatimi mesiacmi?
Po Wimbledone ich bolo viac.
Viac dievčat? Áno.
SVET VERZUS BORIS BECKER
PRVÁ ČASŤ VÍŤAZSTVO
CHLAPČENSKÝ KRÁĽ
BECKEROV JACKPOT
BORIS NA VÝSLNÍ
ŠAMPIÓN V 17 ROKOCH
BORIS DOSIAHOL REKORD
- 17-ROČNÝ MLADÍK ZO ZÁPADNÉHO NEMECKA - NAJMLADŠÍ ŠAMPIÓN V MUŽSKEJ DVOJHRE
PO VÍŤAZSTVE NAD CURRENOM
Konečné skóre tenisového zápasu vám veľa napovie.
Porazený bol jednoducho lepší.
WILLIAMSOVÁ 6-1, 6-2
Víťaz nebol sám sebou v prvých dvoch setoch,
ale so vztýčenou hlavou vykročil k víťazstvu.
Príbeh čísel spočíva v tom, ako boli získané a prečo.
Nielen strely a nevydarené voleje, ale aj to, ako hráči menia svoje názory.
Kedy hrať bezpečne a kedy hrať o všetko.
DJOKOVIČ, 6-7, 6-4, 7-6, 5-7, 6-4
Sebavedomie klesá a potom sa rozplynie. Prečo?
Pre strach z prehry? Alebo zvláštny druh sebaklamu?
Ako presvedčia skvelí hráči samých seba, že dokážu vyhrať
aj so zlými vyhliadkami?
Skóre tieto otázky nezodpovie.
NECH MI BORIS NEVEZME DETI
Skóre je len titulok.
BECKER NA SÚDE STRATIL SLOVÁ
Šťastný, či smutný?
KLAMÁR BORIS
Je víťaz, či porazený?
3-NÁSOBNÝ VÍŤAZ WIMBLEDONU VO VÄZENÍ
GRAND SLAMMÁK
V jeho prípade titulky prehlušili skutočný príbeh.
Hovoril som s ním dvakrát.
V 2019, keď sa začali jeho problémy so zákonom...
Áno.
...a potom v roku 2022, tri dni pred nástupom do väzenia.
Neskôr sa rozhovor točil okolo neutíchajúcej otázky.
Odpočítavania do neistej budúcnosti a ako minulosť prenasleduje jeho prítomnosť.
Boris, ak by ste mohli niečo povedať
svojmu mladšiemu ja, čo by to bolo?
Zaujímavé, že sa ma na to pýtate.
Minulý týždeň za mnou prišiel na súd môj najstarší syn
a spýtal sa: „Otec, čo si sa naučil?“
Povedal som: „Synak, staraj sa o vlastné sračky.“
Koľko zarobí manažér Borisa Beckera?
- Málo. Áno. - Málo?
BECKEROV MANAŽÉR
Manažoval ma Ion Tiriac.
Ako 15-ročný som bol na juniorskom turnaji v Monte Carle.
A reprezentačný tréner Günther Bosch...
BECKEROV TRÉNER
...pochádzal z Rumunska.
Bosch a Tiriac boli priatelia z detstva.
Günther povedal Ionovi: „Máme tu takého pojašeného Nemca. Pozri si ho.“
Tak som si ho pozrel.
Zaujímavý.
Trochu pri sebe.
Ion Tiriac nosil husté, strašidelné fúzy.
V tom období trénoval Guillerma Vilasa. Bol som nervózny.
Vilas.
S tým jeho nulovým talentom.
Ale odvádzal obrovskú drinu.
Bol najlepší hráč všetkých čias, vzhľadom na to, čo prichádza, čo sa deje.
A Boris Becker v tom čase robil,
čo musel.
Pozvali ma na tréningový týždeň do Hamburgu s Guillermom Vilasom.
Vilas bol najpracovitejší tenista.
Tiriac chcel vidieť koľko znesiem.
Ako to dopadlo?
Bol som zranený už po...
Bol celý od antuky, mal ju v očiach, tu a tam, krvácal.
Veľmi zaujímavý chlapec.
Drel ako besný, kým si takmer nevykĺbil rameno.
Boris je mladý muž s veľkým odhodlaním
a myslím, že som nevidel usilovnejšie pracujúceho športovca.
Miloval som to. Hrať aj trénovať.
A najviac vyhrávať.
- Prvý zápas som vyhral v šiestich. - Šiestich?
V šiestich rokoch.
Pamätám si, že som ako šesťročný držal maličkú trofej.
Teda neviem, ale určite bola maličká.
O prvé miesto, Rainer Martinell proti Borisovi Beckerovi.
- Hra, set, zápas. - Áno!
Zamysli sa nad tým. Borg tu mal sedem rokov.
Želám ti rovnaký úspech.
Veľa šťastia!
Poď, Boris.
Ak vyhráte ako šesťročný,
potom ako sedem-, osemročný, potom máte trénera,
tak hráte tenis čoraz častejšie.
- Koľko máte rokov? - Jedenásť.
Kto je váš obľúbenec z veľkých turnajov?
Borg!
- Je najlepší? - Áno.
Mojím hrdinom v detstve bol Björn Borg.
Obdivoval a zbožňoval som ho. Chcel som byť ako on.
Nikdy sa nevzdám.
Nezáleží na tom, aké je skóre, zápas sa končí až posledným bodom.
Keď začnete hrať tenis ako päťročný, chcete vyhrávať.
Kvôli tomu trénujete.
O to sa celý život snažíte.
Keď som ho sledoval,
povedal som si, že musím hrať podobne.
Jediný dôležitý turnaj, ktorý vysielali, bol Wimbledon.
Keď hral v slávnom finále v roku 1980,
mladý Boris sedel s rodičmi doma v Západnom Nemecku
a sledoval ho v televízii.
Dostanete sa na isté úrovne
a uvedomíte si, že ide skôr o mentálnu hru. Súboj vôle.
Áno, dva sety každý.
Prehral som štvrtý set.
Bol som vyšťavený, myslel som si, že prehrám zápas.
Neuveriteľné.
Čo si asi myslí Borg?
Myslel som si, že vyhrám.
Neexistuje, že po tom túžil viac než ja.
Rozhodujúci bod.
No zjavne našiel novú silu.
Šampión!
Jeho víťazstvo ma ohromilo.
Počas našich juniorských zápasov sme si predstavovali, že sme on.
V tom čase som na kurte nebýval slušný.
Zlostil som sa. A vtedy som lámal rakety.
Takže po trojhodinovom tréningu som zakaždým dostal trest
hrať ďalšiu hodinu so Steffi Grafovou.
Dvaja najlepší nemeckí tenisti pochádzajú zo 16 kilometrov vzdialených miest.
S. GRAFOVÁ 22 GRANDSLAMOV
V 12 som bol najlepší v kategórii do 14 rokov.
V 14 rokoch som začal hrať s mužmi
a v tom istom roku som sa stal halovým majstrom Nemecka medzi mužmi.
V tých časoch existovali iba tri dôležité
tenisové spoločnosti.
Zástupcovia každej z nich prišli za otcom.
Mark McCormack a rovnako aj Donald Dell rýchlo ponúkli peniaze,
ale môj otec mal pocit, že by predal vlastného syna,
preto im slušne ukázal dvere.
Tiriac o peniazoch ani nehovoril.
Povedal: „Máte veľmi talentované syna. Rád by som ho vzal pod svoje krídla
a dával naňho pozor ako na vlastného.“
Hovoril som s rodičmi.
Boli to jednoduchí, normálni ľudia.
Milí. Všetkému rozumeli a uzavreli sme dohodu.
Ostali doma, a ak niekedy zápasil vo finále...
Občas som ich pozval na finále. Nemám rád, keď sa do toho miešajú rodičia.
Moja mama dodnes
hovorí, že jej najväčšia životná chyba
bolo dovoliť mi vynechať školu.
Otec však rozhodol: „Dajme mladému Borisovi šancu.“
A potom som sa stal v 16 rokoch profesionálom.
Hru som staval na sile.
Vždy som mal tvrdý úder a fyzicky statne som postupoval dopredu.
Bol som dosť agresívny.
Stratégia nebola prekomplikovaná.
Inštinktívne som tušil, že ide najmä o silu.
Môjho súpera vždy prevalcovala.
Nakoniec sa možno unaví, no ja nie.
Na jeseň roku 1984 som patril asi tak medzi stovku najlepších na svete.
Prehrával som v prvom kole.
V septembri, v októbri.
V prvom kole som prehral šesť-sedemkrát.
Pre tenistu to je hra na dlhé lakte.
Máte málo sebadôvery, neveríte si.
Zložilo ma to. Bol tam aj Tiriac.
Začal plakať.
„Nedokážem to. Robím toto a tamto, všetko, ale...“
Vravím: „Boris, si dobrý.“
Zamysli sa nad tým. Si dobrý.
Povedal som, že mi nevadí precestovať celý svet,
ale občas musím aj vyhrať.
Vždy pre mňa bolo dôležité víťazstvo.
Odpovedal: „Boris, garantujem ti,
že ak v tomto tempe budeš pokračovať ešte tri mesiace,
vyhráš dôležité zápasy.“
Začiatkom roka 1985
som vyhrával nad najlepšími hráčmi svete.
Dostal som sa medzi 30 najlepších.
Šiel som na Italian Open,
prebojoval sa do semifinále a stal sa 20. najlepším na svete.
Ľudia v tenisových kruhoch by povedali:
„Z toho mladého Nemca niečo bude.“
Rozprávalo sa o Borisovi Beckerovi z Nemecka.
„Mali by ste ho vidieť hrať.“
Vo februári či marci 1985 sme hrali exhibičný zápas.
Fňukal a sťažoval sa na všetky rozhodcove rozhodnutia.
- Nie! - Varovanie.
Zápas som vyhral pomerne suverénne
a v šatni som mu povedal:
„Boris, vieš, najprv niečo vyhraj
a potom sa začni sťažovať.
No kým nevyhráš, nerob to.“
Ani v najdivokejšom sne by som nepovedal,
že o štyri mesiace vyhrá Queen's a Wimbledon.
Queen's bol taký predskokan Wimbledonu.
Vo finále som bol s Johanom Kriekom.
HOVORÍ JOHAN KRIEK
Vo finále som hral proti školákovi z Nemecka.
Vravel som si, že to bude ľahká výhra.
Nabral sebavedomie. Začal podávať bomby.
- Áno! - Hra, set, zápas.
Porazil ma vo finále a niekto uverejnil:
„Pán Kriek, čo si myslíte o tom nemeckom školákovi?“
„S takým podaním vyhrá Wimbledon,“ odvetil som.
Tamto sú rodičia rozradostneného Beckera.
Gratulujem!
Gratulujem. Ahoj.
Tvoje meno na trofeji žiari pri známych menách.
Je tam Laver, Hoad, Sedgman, ako inak McEnroe
- a odnedávna Connors. - Áno.
Správne, teda, iba tam je ďalšie meno.
Je medzi Connorom a McEnroem. A je to neuveriteľné.
- Máš 17 rokov. - Áno, správne.
- Je to naozaj málo, nie? - To áno.
Cítil som nával cunami. Mal som pocit, že stojím na obrovskej vlne.
A skrátka... Hral som normálne a vyhrával som.
TURNAJOVÝ TRÉNINGOVÝ KURT
Počas týždňa medzi Queen's a Wimbledonom
hráte na tréningovom kurte, odkiaľ vás všetci sledujú.
Cítil som, že na mňa ľudia začínajú civieť a mal som z toho dobrý pocit.
Vystavte ma a ja vám ukážem, ako viem hrať.
O výhre som však ani nesníval.
Iba som si užíval tú chvíľu.
Bol som ako malý chlapček v hračkárstve.
Na trávniku hral iným spôsobom, ľavou zadnou.
Nikto nevie, ako hrať na tráve.
Ktokoľvek povie, že je odborník na trávnatý kurt,
musel žiť v 60. rokoch a byť z Austrálie. Tí na to boli odborníci.
Ale okrem nich nik iný.
A ešte tu bolo hádzanie.
Práve to... To bolo na tom najneuveriteľnejšie.
Hodiť sa na trávu? Dobre, možno.
Ale on sa hádzal na antuku.
Za niektorými loptičkami som musel skočiť.
Myslím, že to najviac zapôsobilo na môjho protivníka.
Čo som schopný urobiť pre bod.
Zájsť do bodu, kde to trochu bolí.
Čas.
Na Wimbledone v roku 1985
som hral proti Timovi Mayotteovi, vo štvrtom kole vyhrával 2-1...
Vytkol som si členok. Vážne.
Skončil som.
- Prepána. - 30-15.
Tim bol na základnej čiare.
Ak by bol pri sieti, potriasol by mi rukou a skončili by sme.
Na Wimbledon by som nešiel.
Chcel sa vzdať.
Povedal som: „Bosch, zakrič naňho.“
Kútikom oka som zazrel, že Bosch a Tiriac robia toto.
Zrazu som precitol a započul Tiriaca kričať:
„Zakrič time-out!“
Môžem dostať tri minúty?
Nie, je to len vyvrtnuté.
Žiada o time-out,
jeho prestávka kvôli zraneniu, tri minúty.
Fyzioterapeut musel prísť zo šatne na kurt číslo 14.
Ešte šťastie, že nehral na hlavnom kurte.
Prešlo asi 20 minút, kým prišiel.
John, určite netrvalo iba tri minúty,
kým prišiel tréner, ale dobre, že je tu.
Členok bol čierno-modrý,
ale mohol som pokračovať v zápase.
O 15 minút bolo všetko inak. Emočne bol troska.
Sotva mi podal ruku.
Vyrútil sa z kurtu a ani sa mu nečudujem.
Následne som musel všetko zmeniť,
pretože naňho nečakalo 30, ale 130 novinárov.
A poznáš pána Asha, pána Arthura Asha.
Dobre.
Boris, si prekvapený, že si v 17 rokoch vyhral štvrťfinále?
Áno, veľmi.
A tvoj členok?
Nie je to veľmi zlé, ale ani dobré.
Všetci hovoria o veľkom tlaku na takého mladíka.
Nepatríš medzi 16 najlepších, ale je vás tu takých zopár.
Áno.
Zvládneš ten tlak?
Asi áno. Snažím sa o to.
Hovorme o Beckerovi.
Bude len blesk z jasného neba, ale tu bude dlhšie?
Ak vyhrá, bude najmladší šampión
nielen tu, ale v každom zo štyroch hlavných šampionátov.
Nemyslím, že je blesk, ale skutočný talent.
Aké ťažké je pre mladíka v jeho veku, má len 17 rokov,
udržať si prehľad o realite?
Tenista si nedokáže udržať prehľad o realite.
Áno! Dokázal to!
Šampionát...
vyhral Becker!
Po Wimbledone ma Tiriac vzal do Monaka, kde som vtedy žil.
Vraví: „Nie. Nepôjdeš do svojho bytu.
Pôjdeme do starého hotela pri pláži
a poviem ti, čo sa práve stalo.“
Spýtal som sa, ako to myslí. „Poviem ti, čo si práve urobil.
Naučím ťa, čo je odteraz v tvojom živote správne a nesprávne.“
Dôsledky toho, že si sa stal
prvým, najmladším Nemcom medzi top 16 hráčmi.
Očakávania tenisového sveta, Nemecka,
svetových médií.
O tom, že musíš kombinovať hnedé topánky s hnedým opaskom,
nie s čiernym opaskom, košeľami či kravatami.
Celý postup, ako si vytvoriť imidž
a stať sa športovou superstar.
Povedal: „Áno, hráš skvelo, ale akonáhle vykročíš z kurtu,
budeš žiadaný.“
Neurobil som nič.
Mal to v sebe.
Mal charizmu. Mal všetko.
A stal sa obrovskou hviezdou.
Boris.
Čo by ste mu teraz povedali?
Že by som s ním chcela zahrať.
Sme na Borisa Beckera hrdí. Preslávil Leimen.
Leimen je známe mesto!
Sme šťastní ako blchy.
Mám rád Beckera.
Je dobrý hráč, páči sa mi jeho postoj a je mladý.
- Je Nemec. - Hej.
Zabudnite na Jacksona a Madonnu, toto je nový idol tínedžerov.
Nikto nevedel využiť slávu lepšie
než Ion Tiriac.
Narodil sa v Transylvánii a unikol z okov jednotvárnej práce v továrni na ložiská,
aby sa stal profesionálnym tenistom a hokejistom.
Po rozpade komunizmu v Rumunsku
si Tiriac kúpil lacné štátne podniky
a stal sa miliardárom.
Je známy tým, že vlastní 500 starožitných áut.
TIRIACOVA ZBIERKA
Využil svoj obchodný talent manažéra
a obohatil mladého Borisa Beckera o milióny na sponzorských príspevkoch.
Je to Coca-cola!
Možno neviete, že môj tenisový výstroj vyrába Puma.
Ion Tiriac vedel, ako niekoho predať.
On uzatváral zmluvy. On mal bankové účty.
On profesionálnym spôsobom kontroloval môj život,
lebo to inak nešlo.
Naučil som ho, aby nemal kreditku.
Aby vo vreckách nenosil peniaze.
Pretože ľudia v jeho okolí by na ňom chceli zarobiť.
Vtedy bol ešte veľmi mladý.
Sedemnásť je stále málo rokov.
Nepamätám si, že by som počas aktívnej kariéry využil bankomat.
Ani že by som vtedy skutočne vedel,
koľko peňazí mám na účte.
Dosť? Viac než dosť.
Kedy ti letí lietadlo?
My športovci sme nechodili na univerzitu.
Neštudovali sme právo ani obchod.
Naším obchodom bol náš šport.
Takže kým skončíme so športom, asi tak po tridsiatke, však,
netušíme, čo sa, dopekla, deje.
- Pán Becker. - Pán Becker.
Pán Becker?
Pán Becker, slovíčko po anglicky...
2002 TRI ROKY PO ODCHODE DO DÔCHODKU
Bývalý wimbledonský šampión Boris Becker
čelí viac ako tri a polročnému väzeniu za daňové úniky.
Je obvinený z nezaplatenia miliónov libier na daniach
v 90. rokoch.
HROZÍ MI VÄZENIE
Na pochopenie jeho príbehu bude jednoduchšie presúvať sa v čase.
Dávno pred jeho obvinením v Londýne
mal v Nemecku stret so zákonom.
Kvôli údajnej sume peňazí, ktorú som zarobil,
začali byť Nemci tak trochu, ako sa to povie? Závistliví.
„Ten mladík môže robiť, čo chce, a zarába kopu peňazí.
Určite je v tom čosi nekalé, však?“
Pre jednoduchých ľudí, ako som ja, je naozaj sklamaním,
že veľkým rybám, akou je Boris Becker, prejde naozaj všetko.
Je v šoubiznise a v športovom biznise,
takže by ho mali potrestať.
Začali trestné stíhanie za daňové úniky.
Ak proti vám stojí vláda, je to veľmi silný súper.
Vláda sa sústredila na začiatok Borisovej kariéry,
keď Borisovi jeho manažér Ion Tiriac odporučil, aby žil v Monaku,
slávnom daňovom raji, kde by Boris mohol skrývať zárobky
pred nemeckou vládou.
V čase, keď prokurátori začali skúmať jeho financie,
Becker skončil pracovný vzťah s Tiriacom, presťahoval sa domov a oženil sa s Nemkou.
Boli na dovolenke v Miami, keď im na dvere zaklopala polícia.
Skoro ráno mi zavolal právnik, že polícia
sa spolu s daňovými úradníkmi chce vlámať do nášho domu.
Najviac sa chcú dostať do trezora.
Zavolali mi o tretej či štvrtej ráno
a prvýkrát som si pomýlil kód.
Nečakáte, že vláda sa bude chcieť vlámať do vášho domu v Mníchove.
Potom sme si neboli ničím istí.
BARBARA BECKEROVÁ
Nechápala som, ako je to možné.
Ľudia si tam len tak prídu a urobia niečo takéto?
Považovali ho za kriminálnika.
Bolo to preňho veľmi ťažké, najmä preto, že sme tam neboli.
Nemohli sme nič robiť.
A prišlo to sčista-jasna.
Vnímali sme to ako vniknutie, narušenie súkromia.
Povedal som, že sú tam šperky, viaceré dokumenty,
ale sú tam aj nahé fotky mojej tehotnej manželky.
Len aby o nich vedeli.
Vzali všetko. A fotky odvtedy nevrátili.
Spomínam si, že veľa telefonoval,
a nerozumel tomu.
Bol úplne zmätený a, áno, zaskočený.
A smutný.
Tvrdili, že sa zdržiavam v Mníchove,
keď som mal byť oficiálne v Monaku.
Počas dvoch rokov
Becker strávil 72 dní v Monaku,
ale 139 dní v byte na najvyššom poschodí v Mníchove.
Sestra Sabine mala byt
a v ňom hosťovskú izbu,
takže keď som prišiel do Mníchova za priateľmi,
nešiel som do hotela, ale k sestre.
Tak som sa prečinil.
...že si zachoval bydlisko v Nemecku,
a z tohto dôvodu,
práve preto, aby nezákonne znížil dane
a zatajil túto skutočnosť vo svojich daňových priznaniach.
Ako som povedal, sám obžalovaný potvrdil, že konal úmyselne.
Na súde prokurátor žiadal trest
tri roky a deväť mesiacov vo väzení.
Išlo ma roztrhnúť,
chcel som aspoň vstať a vyhŕknuť na toho chlapa,
či má všetkých päť pokope,
ale musel som byť ticho.
Dvojročná podmienka,
zaplatil som ponuku 250-tisíc mariek
a prípad bol uzavretý.
Boris Becker vydal pripravené vyhlásenie,
v ktorom okrem iného uviedol:
„Toto je moje najdôležitejšie víťazstvo. Som slobodný.“
Predstavte si tie nemecké titulky.
LEKCIA POKORY
BECKER O PODMIENEČNOM PREPUSTENÍ
Kedykoľvek v mojom živote zavanie jemný vánok, vždy sa zmení na tornádo.
Šéfredaktor najčítanejšieho denníka v Nemecku
mi to výborne vysvetlil.
Existovali tri témy, ktoré vždy predávali jeho noviny.
Adolf Hitler,
zjednotenie Nemecka
a Boris Becker.
VIEM, ŽE SA MUSÍM KAJAŤ
A také nedorozumenia sa mi stávali od mojich 35 rokov.
Povedal som mu: „Ak sa staneš šampiónom na kurte,
musíš ním byť aj mimo neho.
Nenúť ma z teba vytĺcť dušu.
Pretože to urobím, pred všetkými.
Nezáleží na tom, koľko zarobíš,
lebo väčšinu toho pre teba
zarobím ja. Tak to bude.“
Veľké hviezdy zarábajú 10 - 15 percent,
možno 20 percent na kurte
a zvyšok mimo neho.
ÚPLNE NOVÁ HRA.
Tiriac mal vďaka svojej novej hviezde
celú marketingovú kampaň.
A mňa podporovali
veľké svetové spoločnosti a korporácie.
To však podmieňovali výhry mladého Borisa Beckera.
Ak by naďalej nevyhrával, nepasovalo by to, však?
Je to súčasť balíčka.
Buď to dokáže, alebo nedokáže.
Ak chcete, aby bol Boris jednotkou,
musíte mu dodať sebavedomie solídneho tenistu.
Ani za nič som sa nevedel prebojovať cez štvrťfinále.
Myslím, že päť turnajov po sebe.
Štvrťfinále tu, štvrťfinále tam...
Štvrťfinále bolo fajn, ale nie dosť.
A pred Wimbledonom sme mali veľkú krízu.
Narastal tlak.
„Obháji si Boris titul, alebo bol len záblesk z jasného neba?“
Hra, set, zápas, Becker.
Vyhral som štvrťfinále bez prehry. Vyhral som semifinále.
Začal som si myslieť: „Dobré.
Toto... Zas cítim tú silu.“
A všetci si mysleli: „Toto je...
Opäť sa do toho dostal.“
Vo finále som hral proti Ivanovi Lendlovi.
Bol svetovou jednotkou.
Áno. Božemôj.
Mal jeden z najlepších forhendov
a najsilnejších podaní vôbec.
Pri hre neprejavoval takmer žiadne emócie, hral ako robot.
Divákov to veľmi neohúrilo.
Nebol zabávač.
Pre mňa bol prvým profesionálnym tenistom.
Hra, Lendl.
Pred Wimbledonom
som mal dlhý rozhovor s Tiriacom a Boschom.
„Urobil som všetko, čo ste chceli.
Tak vás žiadam, môžem aspoň v tomto zápase hrať tak, ako chcem ja?“
Šampiónom som sa stal vďaka svojej sile.
15-0.
Hra, Becker.
Nemyslím, že som už videl
odhodlanejšieho hráča.
Ticho, prosím.
- Áno! - Hra, set, zápas, Becker.
Bola to absolútne neuveriteľná sila.
Opäť vyhral.
Dvakrát vyhrať Wimbledon pred 19. narodeninami je šialené.
Moje najdôležitejšie víťazstvo bolo obhájenie wimbledonského titulu.
Stal sa zo mňa muž.
Dospel som a pochopil, že môžem veriť svojim inštinktom,
svojej sile.
Následne som hovoril s otcom.
„Oci, neopováž sa zorganizovať ďalšiu cestu autom cez Leimen.“
Ale urobil to.
Veľmi sme sa pohádali. Povedal som, že to neurobím.
A on na to: „Synak,
tak sa nevrátim do rodného mesta. Ak sa neukážeš, zahanbíš ma.“
„Oci, poslednýkrát ti hovorím, že to je môj život,
moje víťazstvo, moje rozhodnutie.
Urobím to, lebo ťa ľúbim a rešpektujem,
ale naposledy si rozhodol za mňa,“ odpovedal som.
Keď ste mladý a hodia vás do vody plnej žralokov,
ťažko sa naučíte plávať.
No keď sa vám to podarí,
cítite sa neporaziteľný a viete, že vyhrávate.
Na jeseň som dokázal, čo sa nepodarilo nikomu dovtedy a ani odvtedy.
Vyhral som tri série Master v troch krajinách, tri týždne po sebe.
Ale nepýtajte sa, ako som spával.
Nijako.
Vyhrával som takmer každý turnaj po turnaji.
Bol som v ohni. Bol som nepolapiteľný.
Neplnoletý profesionálny tenista pre mnohých Nemcov stelesňuje to,
čo sa možno v realite stratilo?
Bojovného ducha, vôľu podávať výkony, neobmedzené sebavedomie?
PSYCHOLÓG
Istým spôsobom áno. Sme zdrvený
národ a ľudia sú
právom šťastní z každého, kto dosiahne medzinárodný úspech.
Bol prvý Nemec,
ktorý po vojne...
Bol mladý Siegfried.
DIE NIBELUNGEN: SIEGRIED (1924) RÉŽIA FRITZ LANG
Tento mladý muž sa vedel o seba postarať.
Mal ducha, ktorého potrebuje každá superhviezda.
A ľudia ho takto prijali.
Beckerovi sa splnilo najväčšie želanie.
Vo Vatikáne sa stretol s pápežom.
Dvojnásobný wimbledonský šampión
dokonca Jánovi Pavlovi II. priniesol svoju raketu.
Pápež hrá tenis, je výborný športovec.
Venuje sa aj plávaniu.
Práve Ján Pavol II. pozval pred pár mesiacmi
Borisa Beckera na návštevu.
Pripomeňme, že vyhral tri turnaje na troch kontinentoch,
na troch rôznych povrchoch. Sám!
Vďaka za prijatie pozvania.
Aký máte názor na hráčov?
Vráti sa McEnroe?
Bol v troch turnajoch, ktoré sa nedávno skončili.
Samozrejme, že to preňho bude dlhá cesta,
ale myslím, že má reálnu možnosť vrátiť sa.
Hrali ste potom proti McEnroeovi?
Áno, proti Johnovi McEnroeovi som hral v Statton Mountain vo Vermonte.
Aut!
McEnroe vrazil bekhend do siete.
Aká chyba?
Začiatkom toho roka som si dal voľno.
Do Stratton Mountain som išiel veľmi rozrušený,
lebo som mal pocit, že musím niečo dokázať.
Chystal sa vrátiť po dovolenke
a dať mladému Nemcovi príučku.
Bol som pripravený, viete,
úplne vypustiť paru. Niežeby som to inokedy nerobil,
ale viac než zvyčajne.
Aut!
John podal, 1-0.
Mac je späť.
V tej dobe sme na kurtoch nemali mikrofóny,
takže som nepočul, čo hráči hovorili.
Chcel som ho zastrašiť
a tak trochu...
Tenis je zároveň aj také nadávanie si.
Výmena strán, Cliff.
McEnroe povedal Beckerovi niečo o rešpekte.
Nevieme čo presne. Nepočuli sme všetko.
Povedal: „Boris, vymlátim z teba dušu, ty zmrd.“
A keby to niekto urobil teraz?
Hneď by dostal pokutu.
Šokoval ma. Vyľakal. Čo som mal robiť?
Za tie dve a pol hodiny som sa naučil novú skupinu anglických slov.
Počul som ich tam prvýkrát a používam ich iba zriedkavo.
Vraj ste mu počas prvej výmeny vyčistili žalúdok.
Áno, ale zjavne to nefungovalo.
Prvý set vyhral 6-3.
Začala sa bitka.
Áno, John McEnroe nám naozaj chýbal.
Nikdy som nevidel niekoho s väčším citom pre loptičku.
Vedel ju odpáliť do všetkých uhlov a vždy vedel umiestniť loptičku tak,
ako sa nedá natrénovať ani naučiť.
Mal veľmi nemotornú techniku,
takže hrať proti nemu bolo nepríjemné, lebo nikto nehral ako on.
Išiel naplno a ja tiež.
Nikdy neutečiem z boja.
Hral úžasne.
Hádzal sa po celom kurte, skrátka bola zábava sledovať ho.
Bol ako živé dieťa, ale v tele dospelého muža.
Myslel som na to,
že má najsilnejšie podanie v histórii tenisu.
Vyhral som druhý set
a v treťom sete v tajbrejku mal štyri mečbaly.
TAJBREJK - 3. SET
8-7 pre McEnroea.
Čo si ešte pamätáte zo zápasu?
Pamätám si, že ku mne neboli spravodliví.
- Aut! - Nie!
Keď som chcel zahrať prvý mečbal,
začul som: „Aut!“
Čože?
Asi ma dobehla karma.
Nestálo ma to príliš veľa, až na toto.
A to ma úplne vykoľajilo.
Ťažká situácia.
Ako to viete?
Víťazí Boris Becker, mladý talent na vzostupe.
John si asi pomyslel:
„Ten hajzel na druhej strane ihriska má rovnakú silnú vôľu ako ja.
Nie neberie ako odpoveď.“
A od toho momentu ma celkom rešpektoval.
Sprechen Sie English?
Hra sa zmenila. Išlo o silu.
V podstate ma vypodával z kurtu.
DAVIS CUP 1987 USA VS. NEMECKO
Už sme hrali päť hodín a mali sme za sebou iba tri sety.
Boris vyzeral byť úplne v pohode.
Koniec dňa.
Moja bilancia proti nemu bola taká biedna ako proti každej špičke.
Kiežby som proti nemu hral, keď som bol najlepší.
Určite by aj tak niečo vyhral,
ale rád by som si myslel, že by som bol lepší.
Vedel som sa dostať hráčom pod kožu.
SEMIFINÁLE PARIS OPEN 1989
A preto sa snažili zo všetkých síl.
Pýtal som sa sám seba, prečo nesklapnem a nenechám ich zničiť sa?
Nemohol som si pomôcť.
Rozhodol som sa, keď som hral proti Borisovi v Paríži.
Počas každého zápasu predstieral kašeľ
a tváril sa, že to je naozaj.
Robil...
Bol to taký zlomový bod.
Ale no tak, Boris. Máš naviac.
Mal pocit, že kašlete najmä pre efekt, nie...
Hej.
Mal som toho plné zuby, takže vždy keď zakašľal on, tak aj ja.
Keď začal napodobňovať môj kašeľ, kašľal som ešte viac.
Nech teda máme poriadny zápas.
Ticho, prosím.
Zakašle, aby vyvinul tlak.
Aut!
0-15.
Asi po desiatich razoch ľudia začali bučať.
Nevedeli, čo si myslieť.
Ja som si to užíval, pretože som upozorňoval na tie jeho somariny.
Počuť ten kašeľ.
Nakoniec Boris povedal: „No tak, John,
buď ku mne zhovievavý.
Mám chrípku.“
„Tú máš už päť rokov,“ odpovedal som.
Neuveriteľné, že ti ešte neprešla.
Iba štyri roky.
Ťažko si myslieť, že to nie je naschvál.
Diváci boli proti mne, akoby som bol Hun Attila.
Prečo boli proti mne? Veď on robil tie somariny.
Aj po tom, čo sa stalo, si myslíte, že je to správne?
Tenis sa hrá na veľkom javisku a diváci sú nesmierne dôležití.
Buď nám energiu dodávajú, alebo nám ju berú.
Buď hráte pre nich, alebo proti nim.
Zdvihol päsť
a ruku na znak víťazstva. Becker!
Zdvihol prst!
Vyhral, bol lepší...
ZÁPAS PRE BECKERA
Na konci vravím: „Hej, Boris, človeče...
Prepáč mi to.“
Našťastie povedal:
„Bolo to v zápale hnevu. Sme kamoši.“
Poďakoval som mu.
Myslím, že ten zápas som vyhral.
Takže taký je jeho príbeh.
Lendl je číslo jeden,
Becker číslo dva.
Budete v ďalšom roku číslo jedna?
Ó, lalá. Ha?
Ťažké. Ó, lalá.
ŠTVRTÉ KOLO AUSTRALIAN OPEN
Hra, Becker.
Becker bez problémov.
Günther Bosch v teplákovej súprave.
Porušenie kódexu. Rozhovor s trénerom, pán Becker. Varovanie.
Veľmi zaujímavé.
Po prvé, ani nevidíte, kde mám trénera.
Viem, kde je, pán Becker.
Chcete ma vyštvať z turnaja.
- Nie. - Nezbavíte sa ma.
Boris Becker má malú zvadu s rozhodcom.
Aut! Na čiaru.
Lopta bola v ihrisku.
- Počúvajte... - 4-2, Masur.
Určite bola v ihrisku.
Boris robí scény.
Úplne zničil raketu.
- Sklapni! - Ticho.
Ticho, prosím. Ďakujem.
Iba dva dni po vyradení z Australian Open
je 19-ročný Boris Becker bez vedenia Günthera Boscha.
Povedal mu, že už nepotrebuje jeho neustále rady.
Čo zažíva Bosch
desať dní po odluke s Borisom Beckerom?
Nie je to o nič lepšie.
Úprimne, musím priznať, že som sa cez to ešte nedostal
a určite to bude istý čas trvať.
Becker mlčal,
keď s priateľkou Benny
dnes ráno odchádzali do Brisbane.
Nejako to prežijem.
Nemal som trénera, lebo som žiadneho nechcel.
Nikto mi nebude hovoriť, ako mám trénovať a čo robiť.
A v tom čase som možno niekoho potreboval.
V tom roku som patril medzi top hráčov Wimbledonu.
Mal som byť ďalší Borg, byť päťnásobný víťaz a to všetko.
DRUHÉ KOLO, WIMBLEDON PETER DOOHAN VS. BORIS BECKER
Nie!
To bol aut. No tak!
Prehral som a všetci, že sa zastavil svet.
„Čo sa stalo? Och, bože.“
Čo sa stalo?
V skratke som prehral tenisový zápas.
Neprehral som vojnu ani nikto neumrel. Prehral som zápas.
Všetko som spochybňoval.
Takzvaný stres a zodpovednosť.
Rozhliadal som sa, hľadal som sa.
V živote musí ísť o viac než o tenis.
Bol som zaseknutý na mieste. Nevedel som sa vymotať.
Bulvár je vždy skvelé čítanie.
„Rozdáva si to! Slečny prinášajú záhubu.“
Becker má výhovorku,
prečo už dlhšie nevyhral.
Vraj si to príliš často rozdáva so ženami.
Ale no tak. „Prečo nevyhrávaš?“
„Príliš si užívam, no nie?“
ROZDÁVA SI TO SO ŽENAMI!
NEPRESTÁVA S TÝM! TO JE ALE HVIEZDA
UŽ JE VYROZDÁVANÝ!
BORISA ZLOŽILO PRIVEĽA SEXU
ROZDÁVANIE SI? OPÝTAJTE SA HO
‚TO SLOVO NEMÁM V SLOVNÍKU‘
‚TÚŽIA PO MNE DAVY‘
SÚPERI SA STRETÁVAJÚ KVÔLI STEPH
‚CHCEM LÁSKU, NIE SEX‘
MOJE PROBLÉMY SO ŽENAMI NAPÍSAL BORIS
ŠTVRTÉ KOLO US OPEN BRAD GILBERT VS. BORIS BECKER
Áno, hra, Gilbert.
Viete, pri zápase
sa vždy snažíte prísť na to, čo môžete urobiť.
Ja som pri hre vždy premýšľal o svojich súperoch.
Aj o Borisovi.
Vtedy bol už obrovská hviezda.
Všetky údery som sa chystal vrátiť, musel som byť úplne odhodlaný.
Ak mu vrátim kopu úderov, bude frustrovaný.
Mal som šancu.
Hra a štvrtý set, Gilbert, 7-5.
Keď som pritvrdil, Boris na seba kričal...
a tak ďalej.
Bavilo ma, keď bol frustrovaný.
V komentátorskej lóži však bola ešte zúfalejšia tvár.
Zdá sa, že Boris dnes bude mať veľké problémy.
Günther Bosch,
do začiatku tohto roka Beckerov tréner.
NEMECKÉ VYSIELANIE
Jeho chyba.
Áno, táto kliatba sa týkala lietadla...
Ponad hlavu nám preletelo lietadlo.
Becker si musel dať prestávku.
Koľko bude treba.
Musí podať.
Musí podať, inak ho to vyvodí z miery.
Má pridlhú prestávku.
Neuveriteľné.
Každý v istom bode
cíti tlak zo správnych či nesprávnych dôvodov.
Ja som sa dostával z kaluže pod odkvap a naopak,
preto som bol pod tlakom.
Skrátka som bol unavený.
Celý týždeň som mal ťažké zápasy, s ktorými som sa pasoval.
Po istom čase sa vám to dostane pod kožu.
V roku 1987 som sa už nedokázal vyrovnať s tlakom
ohľadom mojich výkonov a víťazstiev. Nemohol som spávať.
Mal som jet lag a v hlave mi neustále vírili myšlienky.
Po dlhých dvoch rokoch som bol vyšťavený.
Hovoril som s tímovým doktorom,
ktorý mi poradil slabú tabletku na spanie.
Vraj ju užijem,
zobudím sa po šiestich hodinách a nič mi nebude.
Ale je veľmi návyková. A veľmi silná.
Nezobudíte sa po šiestich hodinách plný sily.
Budete úplne grogy.
Dostal som sa až do bodu, keď som nevedel zaspať bez nej.
Ale neužíval som ju po turnajoch.
Ak ste však závislý od silných tabletiek na spanie, aj tak bez nich nezaspíte.
V noci som bol úplne nabudený.
Buď som s niekým hovoril, alebo som chodil von na pohárik.
Nemal som životosprávu profi športovca.
Predstieral som, že je všetko v poriadku.
Vtedy som nevedel, ako to zmeniť.
Možno povedať, že okolnosti v Hamburgu neboli normálne.
V preplnenej aréne
si mnohí nedokázali nájsť miesto, aj keď mali platné vstupenky.
Rastúci nepokoj bolo cítiť aj na centrálnom kurte,
kde Boris Becker podľahol všetkým fintám súpera.
Ak chcete viniť kurt či divákov...
musíte si priznať, že hral zle.
On si to však priznať nechce.
V Nemecku som nehral na turnaji od Wimbledonu v roku 1985.
Nevedel som, že mám toľko fanúšikov.
Kiežby sa ku mne správali ako k iným hráčom.
V Nemecku to však nie je možné,
pretože som pre ľudí jedinečný.
Vďaka Borisovi a Steffi Grafovej
bol tenis v Nemecku dôležitý.
Úplne vtedy prekvital.
Venovala sa mu neskutočná pozornosť.
Bol ako nemecký Michael Jordan.
Možno tvrdiť, že aj ja som bol v Štátoch hviezda,
ale pri mne to nebolo také globálne.
Musel sa s tým vysporiadať.
Ostávate dva týždne?
Nie, viac, asi mesiac.
- Mesiac? Dobre. - Áno.
Dáte mi autogram?
Áno, iste.
Pre Vela. V.
- V? - V-E-L.
Spočiatku naňho boli Nemci veľmi hrdí.
Bol ich hrdina,
ale zažil si, skôr to boli závistlivé problémy.
Také, aké som zažil vo Švédsku.
Bez problémov.
- Všetko je... - Ešte nie.
...pod kontrolou.
Ak vám to nevyjde s tenisom,
môžete sa stať modelom, ha?
Prečo nehráte tenis?
Dobrá otázka.
Dievčatá mu píšu neuveriteľné listy...
- Björnovi? - Áno.
Ja ich čítam, pretože nemá čas.
MILUJEM BORGA
Nuž, nemám čas.
Ona mi ich nedovolí otvárať, to je ten problém.
Čo také tam píšu?
Chcú sa stretnúť. Píšu mu telefónne čísla
a neustále posielajú fotky. Ale to sú len maličkosti.
Ostatné veci nemôžem povedať.
Naozaj?
- Dobre. - Áno.
Ľudia vás ako športovca postavia na istý stupienok.
A keď ho dosiahnete,
môže sa stať, že z neho chcete zostúpiť dole.
Presne to sa stalo Borisovi v Nemecku.
V rodnej krajine je ikonou. Vždy ňou bol a aj navždy bude.
Borisa nemôžete s nikým porovnávať,
pretože je prvý nemecký tenista, ktorý dokázal niečo veľké.
My sme mali Borga.
A Björn Borg vytýčil cestu tenistom vo Švédsku.
Istý čas sme mali rovnaký účes.
Dokonca som nosil aj čelenku, kým sa brat
nespýtal, načo ju nosím. „Neviem,“ odvetil som.
Boris doslova nemohol vyjsť von.
Ako nemecká superstar cítite obrovský tlak.
Mal som záväzky voči turnajom,
nemeckým sponzorom a ktoviekomu ešte.
Bol som v pasci, a nebol som dostatočný chlap, aby som povedal:
„Prestaňte. Dávam si pauzu.“
Môj osobný život ma nenapĺňal.
Nemal som správnych kamarátov, možno ani správnu priateľku.
Viete, moje okolie ma nenapĺňalo
a neposkytovalo mi odpovede, ktoré som hľadal
ako dospievajúci muž v Európe.
Čo som urobil? Zmenil som scenár.
Vybral som si nového trénera, nie Tiriaca ani Boscha,
ale Austrálčana Boba Bretta.
Ion povedal, že som nebol jeho voľba.
HOVORÍ BOB BRETT
A nevadilo mi to.
Boris mal vlastný rozum.
Podľa Iona pre mňa nebol dobrý.
A čím viac to hovoril, tým viac som Boba chcel.
Typický Boris.
Išlo o to, aby som Tiriacovi opäť dokázal
svoj názor na vec a jeho pohľad.
Bol mojím mentorom a najdôležitejšou osobou,
ale musel som si zvoliť inú cestu,
aby som sa dostal do zasľúbenej zeme.
FINÁLE MASTERS 1988 IVAN LENDL VS. BORIS BECKER
Rozhodujúci bod pre Beckera.
TAJBREJK 5. SET
BORIS BECKER MEČBAL
Aby som sa kvalifikoval
pre Masters, musel som byť medzi ôsmimi najlepšími.
V roku 1985 ma vo finále porazil Lendl.
S kým som prehral v roku 1986? S Lendlom.
A s kým som sa opäť stretol vo finále?
Tajbrejk piateho setu, tam a späť.
Nechcel prehrať on a ani ja.
Mám mečbal.
Náš súboj bol najdlhší v histórii mečbalov.
Ak vyhrám, vyhrám zápas.
Trafil som sieť...
a loptička sa odrazila.
Ani jeden z nás nevidel, na ktorú stranu.
Čakali sme na rozhodcu.
Povedal: „Hra, set, zápas,“ a niekto pribehol
s nemeckou vlajkou.
A sila ma priviedla k väčšej sile.
Vyhral som US Open, porazil som Ivana.
ŠAMPIÓN US OPEN 1989
Čoraz menej času som trávil v Európe.
Viac som bol v Amerike a v Austrálii,
skrátka preč od toho, že som Boris Becker.
Naozaj sa mi páčilo, čo Bob vedel priniesť do hry,
a spôsob tréningov.
Opäť som si začal užívať tenis,
pretože to nebola moja jediná aktivita dňa.
Nestačí mi, ak tri hodiny zo dňa hrám tenis
a potom idem spať.
To vôbec nie je pre mňa.
Musím robiť aj niečo iné, čo mi stimuluje myseľ
a inšpiruje ma.
Pán Bosch, poznáte Borisa už desaťročia, ak nie aj dlhšie.
Áno, trochu dlhšie.
Keď sa na to pozriete spätne, čo sú jeho silné a slabé stránky?
Písal som o tom v knihe.
V turnajoch nehrá Becker proti Edbergovi, či Becker proti Lendlovi.
Hrá tam Becker proti Beckerovi.
Ak dokáže poraziť druhého Beckera,
svojho vnútorného protivníka, vyhrá.
Priveľa, vieš?
Stefan Edberg bol môj najťažší súper.
Jeden z najlepších hráčov na podaní a odpale.
Bol ako Baryšnikov.
Lietal po kurte ako Baryšnikov po pódiu.
Mal ľahunký krok, lietal a nič ho nevyvodilo z miery.
Vždy bol na správnom mieste.
Budem hrať s Edbergom a viem, na čom som.
Ak vyhrám 6-4, 6-4, budem vedieť, že som v top forme,
ale ak mi nakope zadok, budem vedieť, že musím viac trénovať.
FINÁLE WIMBLEDONU 1988 EDBERG VS. BECKER
1988. Edberg.
Na hlavnom wimbledonskom kurte, kde som ako doma.
Krásny návrat Edberga.
Becker mal navrch, ale Edberg sa nevzdal.
Keď hrali proti sebe, komu ste ako Švéd držali palce?
Držali ste...
Musel som držať Stefanovi, samozrejme.
Rozhodujúci bod.
Na Wimbledone hrali trikrát.
Takáto rivalita je pre tenis skvelá.
Hra, set, zápas, Edberg.
Becker si chcel ešte raz chytiť
najslávnejšiu tenisovú trofej.
Musíte sa naučiť prijať porážku a uznať si chyby.
Aj prehra je súčasťou tenisu, síce je to tá ťažká časť.
Pretože pri ďalšom zápase
- musíte čakať víťazstvo. - Áno.
FINÁLE WIMBLEDONU 1989 EDBERG VS. BECKER
Mojím najväčším súperom vždy bude Edberg.
Edberg sa asi pýta, čo sa deje.
Rozhodujúci bod pre Beckera.
Hra, set, zápas, Becker.
Skutočne úžasný Beckerov výkon,
ktorý práve hodil raketu do divákov.
To som ešte nevidel.
Vidíte tú energiu, ha? Áno, vnímate tú atmosféru.
Áno.
A to mladých hráčov zneistí.
Nevedia sa s tým vyrovnať.
Neskryjú sa pred tým.
Prežijete si vzostupy a pády,
stratíte motiváciu a túžbu.
Chcete sa venovať niečomu inému, nielen tenisu,
takže keď sa vlani vrátil...
Novak je fyzicky a aj psychicky zdatný.
Prečo aj nie? Je to najlepšia vec na svete.
Sám by som ju prijal.
Mne sa stala rovnaká vec.
Boris, Mac, ďakujem veľmi pekne.
A Roger Federer bude hrať...
Vždy ma zaujímali médiá a žurnalizmus.
Ale musel som sa postaviť do radu a vypracovať sa,
aby som mohol pred kamerami hovoriť o tenise.
Nakoniec ma pozvali ako spolu moderátora Wimbledonu.
Stala sa z toho súťaž forhendov.
Kto má tvrdší úder?
Federer si nabehne na bekhend
a len tak tak udusí forhend.
Vitajte.
Je tu Adam Peacock, Boris Becker a Kim Clijstersová.
Muselo sa im páčiť, čo vidia.
Prehra je súčasťou výhry, patrí k tenisu a...
Ak sa v niečom naozaj vyznám, tak v tenise.
Borisov úspech v komentovaní nespočíval iba v tenisovom talente.
Je dobrý rozprávač. To bol jeden z dôvodov, prečo ma zaujal.
Hráči sú preňho akoby postavy vo filmoch.
Jeho komentovanie je vtipné, okúzľujúce a podmanivé.
Niekedy sa zamýšľam, či to nie je až príliš zábavné na pravdu.
Takže dva, preskočíte dva a ešte tu.
Finále, finále, finále, finále.
Stefan porazil Borisa, Boris porazil Stefana.
Ich tretia hra mala päť setov.
Výborný zápas.
Peter.
- Štyridsať sekúnd. - Dobre.
V 90. rokoch som bol stále závislý od tabletiek na spanie.
Pred wimbledonským finále
som si dal poslednú tabletku o piatej ráno.
Chyba.
Tréning bol o 11.00 a zápas o 14.00.
Zobudil som sa o 11.30, celý omámený.
Rýchlo som niečo zjedol a utekal do klubu.
„Môžem si zahádzať?“
Medzi pol jednou a jednou som sa rozohrial.
Začal sa zápas.
Bol som ako slimák. Akokoľvek som sa snažil, míňal som.
Nevedel som, čo robím.
Prehral som prvý set, potom druhý.
Musel som sa poriadne potiť, až som sa prebral.
Veľký návrat.
V piatom sete som vyhrával 4-1.
A znervóznel som.
Hra, Edberg.
Za reč tela sa považuje aj chôdza po kurte.
Či máte vzpriamené ramená,
či sa nakláňate, vlastne všetko.
Možno si to neuvedomujete, no váš súper áno. Cíti to.
A aj ten kratučký okamih z vás dokáže vycicať toľko sebavedomia
a presvedčenia, že sa súper dostane do výhody.
To, čo sa stane, nedokážete opísať,
je to neuveriteľne krátka myšlienka,
no dokáže prevrátiť naruby celý zápas.
Hra, set, zápas, Edberg.
Vyhral 6-4.
Povedal som si: „Ty idiot. Mohol si ho poraziť oveľa skôr.
Musíš prestať užívať tie tabletky, inak sa nepohneš ďalej.“
Takže, tento zápas som našťastie prehral.
Pamätám si, že krátko potom som vyhodil von oknom poslednú škatuľku liekov.
Povedal som si „no más“, takže...
Zvláštne.
Boris povedal, že vyhodil zvyšok tabletiek po prehre v roku 1990,
no vo svojej knihe
napísal, že posledné tabletky spláchla jeho žena do záchoda v roku 1992.
Iba si to zle zapamätal?
Nemám žiadnu skúsenosť s drogami.
Podľa mňa boli diabolské.
Nechápala som, prečo ich užíva.
Vedela som iba to, že ich užívať nechce a nerobia mu dobre,
tak som ich spláchla do záchoda.
Áno, neviem. Vyrozprával vám to inak?
Pozrite, existuje jav, že keď ste dlho súčasťou môjho života,
čo ona rozhodne je,
rovnako aj niekoľkí moji priatelia,
vytvoríte si vlastný názor na to,
ako sa isté veci stali.
A ste presvedčený, že je to pravda.
Ja som potreboval tabletky na spanie,
takže som vedel, kedy ich užívam a kedy nie.
Väčšinou ste pri tom sám.
Keď sme sami, zvykneme si čosi nahovárať.
A nie vždy si pamätáme, ako sa čo stalo,
ale ako chceme, aby to bolo.
Ak Boris tvrdí, že to bolo takto, kto som, aby som ho spochybňoval?
No aj tak musím myslieť na to, prečo mení svoje príbehy.
Je rozdiel medzi tým, čo hovorí iným,
a tým, čo cíti, že si musí nahovárať ako hráč,
aby sa dostal na vrchol?
Niektorí ľudia si myslia,
že radi vytvárate v zápasoch určité situácie.
Napríklad, že chcete piaty set alebo tajbrejk.
Snažíte sa umelo vyvolať adrenalín v týchto situáciách?
Nuž, niekedy nie priamo,
no vo vnútri cítim, že svojho súpera dokážem poraziť.
Či už moje nohy nevládzu, alebo nie.
Tak skúšam svoju psychiku. Zistím, aký som silný.
Ak viem, že súpera dokážem poraziť 6-2, 6-2,
niekedy trochu zleniviem, to musím priznať.
A keď to je už veľmi tesné, znova pritvrdím.
To je dobré aj zlé.
Prídem o silu, fyzickú silu. Vyhrám...
Áno, ale vyhrám v psychickej sile.
Čo?
Čo ste povedali?
Vždy som mal ťažkosti
počas Australian Open, lebo sa hrá v polovici januára.
Je tam horúco.
Trvá mi dlho, kým si zvyknem na počasie
a aj časový posun.
Bob Brett navrhol, aby sme tam šli pred Vianocami,
aby som si zahral v Adelaide a zvykol si na počasie.
„Je tam sakra horúco.“
Áno, je to smutné,
lebo sa zajtra musím vrátiť do toho snehu a ľadu.
Tu je oveľa krajšie a teplejšie, to vám poviem.
Štedrý večer sme strávili v reštaurácii. Bolo mi nanič.
Chýbala mi rodina.
Prajeme vám veselé Vianoce Prajeme vám veselé Vianoce
A šťastný nový rok
Aut!
MAJSTROVSTVÁ AUSTRALIAN HARDCOURT 1991
V prvom turnaji v Austrálii som hral proti Magnusovi Larssonovi,
bol asi na 100. mieste v rebríčku.
Prehral som prvý set.
Niekedy urobím iba to, čo je vtedy nutné.
Tajne viem, že aj ak prehrám prvý set,
potom druhý a tretí... Dostanem ho.
Skúšam si tak psychiku.
...6-4, 3-6, 7-6.
Prehral som v prvom kole, aj keď som bol medzi top 16.
Ako vysvetlíte,
že ste prehrali proti niekomu takému?
Stopercentne som sa nesústredil.
Tak to bolo. Stále mi utekali...
...myšlienky, takže...
Na kurte som sa nedokázal sústrediť
štyri body za sebou.
Skôr som si myslel, že vyhrám už po dvoch.
Považujete sa za génia? V tenise?
Niekedy áno.
Niekedy zas premýšľam o tom,
ako sa vyhrabem z problémov.
Ak prehrávam o dva sety,
neviem, ako znova nadobudnem silu na to,
aby som si udržal hlavu v hre a v pokoji na ďalší bod.
Aj pre mňa to je často záhada.
A potom prídem k záveru, že to akosi dokážem
robiť lepšie než iní.
Ale nie dosť často.
Keď som uvidel tento záznam, okamžite mi čosi pripomenul.
Harry Houdini vyhľadával nebezpečné situácie,
aby nás pobavil svojimi únikmi.
Boris Becker v tom videl záhadu, dokonca genialitu svojho talentu.
Sám sa dostal do nepríjemnej situácie, aby našiel neporaziteľnú silu.
Keďže poznám jeho budúcnosť, uvažoval som, či sa časom nevedome naučil
vyhľadávať nepríjemné situácie.
Bola to nezmyselná životná filozofia.
Ale na tenisovom kurte bola dych vyrážajúca.
FINÁLE AUSTRALIAN OPEN 1991 LENDL VS. BECKER
Dvaja oponenti, je to tu napäté.
A Lendl si sadá ako prvý.
Ivan Lendl bude mať prvé podanie.
Išlo o veľa. Bol jednotka, ja dvojka.
Ak by som ho porazil, bol by som svetovou jednotkou.
- Aut! - Áno.
Prvá výhoda pre Lendla.
- Aut! - Hra, Lendl.
Aut!
Eso číslo päť.
Už šesť.
- Hra, Lendl. - Tri esá za sebou.
Rozhodujúci bod pre set.
SETBAL
Hra, prvý set, Lendl.
Trápi ma ten Borisov strečing.
Ublížil si?
Ktovie, prečo nezavolá trénera.
Toto preverí Beckerove psychické schopnosti.
Frázu psychicky odolný či silný počujete často.
Ako by ste ju opísali?
Po prvé, viete, kto ste,
NOVAK DJOKOVIČ
a vaša viera v seba je silnejšia ako pochybnosti.
Ide o pochopenie toho, v čom spočívajú vaše silné stránky
a takisto aj slabé stránky.
A to, že ste občas zraniteľný, je tiež silné.
Najmä pri mužských športoch, kde zraniteľnosť nemá miesto,
a ak ju prejavíte, ste slaboch.
Vôbec s tým nesúhlasím.
Prežívame toľko emócií, ktoré potláčame, a vypustíme ich až pri súboji.
Je v poriadku, ak preukážeme strach a pochybnosti, ktoré cítime.
Ak si pri takomto dlhom zápase poviete:
„Nedokážem zdvihnúť ruku na podanie,“ je koniec.
Skutoční šampióni vyhrali Grand Slamy, pretože sú psychicky silní
a ani len na zlomok sekundy
sa nenechajú ovládnuť chybami či myšlienkami.
Keď hrajú, ide im iba o víťazstvo.
Nemali by pochybovať.
My ostatní musíme veriť,
že nakoniec nájdeme súperovu slabinu.
No pri Borisovi išlo iba oňho.
O to, že nakoniec nájde úroveň,
na ktorej by mal podľa seba hrať každučký deň, o každý bod.
Akoby si myslel, že je to otázka času.
Mohol prehrávať.
No zvrátil to a vyhral šampionát.
A psychická sila
predstavuje ten rozdiel medzi výhrou a prehrou.
Môže ísť o jeden-dva body alebo jedno hru.
A to je rozdiel medzi šampiónom a tým, ktorý šampiónom nie je.
Na kurte ste sám.
Ak máte pochybnosti, nedostatok sebavedomia,
radšej ani nezačnite hrať.
Je to osamelé miesto.
Je desivé vystúpiť pred 20-tisíc ľuďmi a ďalšími miliónmi doma.
Viete, ako muž máte veľké gule.
Musíte to tam všetkým ukázať,
ukázať, že ste pripravený bojovať.
Ako nadobudnem silu,
aby som si udržal hlavu v hre a v pokoji na ďalší bod?
Aj pre mňa to je často záhada.
A potom prídem k záveru, že to akosi dokážem
robiť lepšie než iní.
Tohto Beckera poznáme a zbožňujeme.
Lendl úplne pení.
Ticho, prosím.
Áno. Set pre Beckera.
Tri zápasové body, tri rozhodujúce body
pre Borisa Beckera.
Potom si si povedal: „Och, doriti.“
Čoskoro sa to môže skončiť. Mohol to byť môj posledný úder ako...
Alebo môj prvý úder svetovej jednotky.
Čo ak vyhrám? Už nebudem mať čo dosiahnuť.
A novým šampiónom sa stáva Becker.
Zrazu som dokázal lietať!
Nemohol som stáť na mieste, musel som sa hýbať, vypadnúť.
Nechcel som sa dať dokopy, to som robil celý čas.
Vybehol som von a nezastavoval sa.
Vybehol za mnou ochrankár.
Vraví: „Boris, čaká na vás celý svet.“
Túto chôdzu si Boris Becker predstavoval v snoch.
BORIS BECKER SVETOVÁ JEDNOTKA
Momentálne nemám slov.
Je to pre mňa neuveriteľné a...
Ďakujem vám. Prepáčte. Ďakujem.
Tej chvíle som sa trochu bál.
Akoby mi vtedy
z pliec opadla všetka ťažoba.
Pripomínalo mi to Wimbledon v roku 1985.
V tom momente som cítil, že to už nikdy nebude také.
Bol som slobodný.
V ROKU 1991 SA BORIS BECKER STAL SVETOVOU JEDNOTKOU.
O NIEKOĽKO ROKOV
HO PRÁVE TIE VECI, KTORÉ PODNIETILI JEHO VZOSTUP,
PRIVIEDLI K JEHO PÁDU.
Preklad titulkov: Jessica Mona Youssefová