Boris Becker mõisteti süüdi neljas maksejõuetuse seaduse
järgi esitatud süüdistuses...
Endine kolmekordne Wimbledoni tšempion veedab nüüd kaks ja pool aastat...
Ta läks otse vanglasse. Jah. Uskumatu lugu.
Boris Becker vanglas.
Ma ei tea, kas nii tohib öelda, aga sitta juhtub pidevalt.
See juhtus temaga uuesti.
Kuid võin kihla vedada,
et ta naaseb sealt õppetunniga
ja on ikka samasugune sakslane nagu enne.
Wandsworthi vangla on raske koht, kus kinni istuda.
Narkootikumid ja vägivald on paadunud kurjategijate jaoks tavaline.
Kuigi Boris oli seal vaid mõne nädala,
kuni ta välisriigi kodanike vanglasse viidi,
oli tema Wandsworthis viibimine omamoodi irooniline.
See on vähem kui viie kilomeetri kaugusel tšempioni hiilgeaja lemmikpaigast.
Just nii. Tegi ära.
Meistritiitel kuulub Beckerile.
Matšpall Beckerile!
AUSTRAALIA SISETENNISE MEISTRIVÕISTLUSED
Uskumatu.
TEINE OSA: KATASTROOF
1991. aastal olid just möödunud mu elu parimad kolm aastat.
Kuid ma polnud üldse rahul.
Läksin oma üürikoju Wimbledonis ja muutusin kurvaks.
Kaalusin esimest korda...
tennisekarjääri lõpetamist.
Mulle hiilisid pähe igasugused mõtted,
mis ütlesid: „Oleme 25.“
Mu kangelane oli Björn Borg. See mõjutas Borgi karjääri...
Geim, sett ja meistritiitel McEnroele.
Borisi kummitas see, kuidas Borg 25-aastaselt
tennisekarjääri lõpetas.
Pärast kaotust John McEnroe'le USA lahtiste meistrivõistluste finaalis
pakkis Borg reketid kokku, jalutas väljakult ja staadionilt minema
ning lõpetaski oma karjääri. Kõik ta rivaalid olid šokeeritud.
Teisele kohale jäänud Björn Borg on tõesti suurepärane tšempion.
Meil on kahju, et ta ei saanud teise koha auhinda vastu võtma tulla...
Olen samuti Björni pärast nukker,
sest arvan, et ta on suurepärane tšempion ja...
Ta ütles, et oli pärast seda vaimselt väsinud.
Ilmselt oligi, nagu välja tuli.
Kahju küll.
Ma ei saa enam mängu nimel täiest jõust pingutada.
Tegin seda nii palju aastaid
ja mul on keeruline nüüd iga päev neli tundi trenni teha.
Nii et mängin tennist oma lõbuks edasi, aga ma ei tule kunagi tagasi.
ega proovi jälle esireketiks pürgida.
Mul läks ikka hästi,
aga mul oli üks mure.
Mul oli probleem mõistusega.
„Kas see on lõbus?“ Ei ole. Tennis ei ole enam lõbus.
Siin see kõik algas.
See...
kuidas mu emotsioonid siin laes on.
Nüüd mõtlen, mis juhtub, kui ma sel aastal hakkama ei saa.
Kardan ebaõnnestuda.
Ja siis oleneb, kellele ma kaotaksin. Kui kaotan Stefanile, pole midagi.
Kui Lendlile, on see katastroof.
Kui jääd jobule alla, siis tunned end sitasti.
Issand, see polnud joonele isegi lähedal!
Ole nüüd!
0 : 15.
Ta jälgis terve aeg teda.
Ta kõndis... Vaatasid teda.
Jää vait.
Wimbledonile tulles olin vist maailmas seitsmes.
Asetuselt olin vist kuues.
Olin murul hea. Nautisin seda pinda.
Mulle meeldis seda stiili murul mängida.
Nii et tšempion
seisab nüüd silmitsi nelja matšpalliga.
Geim, sett, matš.
1991. aastal oli Borisi vastane Wimbledoni finaalis Michael Stich.
Erinevalt Borgist tahtis Boris lõpetada karjääri võiduga
ja mis oleks parem, kui võita Saksamaa tõusvat tähte.
Inglismaa ajalehed korjasid selle muidugi üles,
esimene sakslastevaheline finaal Wimbledonis.
Ühel pool
oli tšempion, kes sisuliselt elas seal.
Ja teisel pool noor sakslane, kes jõudis äkki finaali.
Kuna Boris oli esimene, kes 17-aastaselt Wimbledoni võitis,
peeti teda kangelaseks.
Olen esimesel kohal tagasi ja olen peagi võitmas neljandat Wimbledoni.
Laupäevaõhtul pidin keskenduma ja hakkasin nutma.
Ütlesin: „Ma tunnen ennast.“
Ütlesin: „Kui võidan Michael Stichi, lõpetan karjääri.“
Olen end tõestanud. Olen üks aegade parimaid mängijaid.
Kogu lugu. Väga hea.
Kui ma võidan, lõpetan sealsamas oma karjääri.
1991. A WIMBLEDONI FINAAL
Kas sul oli finaalimatšile minnes strateegia,
kuidas Borisi vastu mängida?
Võites.
Ma mängin, et võita.
Ja ei mängi, et mitte kaotada.
Geim, esimene sett, Stich, kuus geimi neljale.
Olin selge favoriit ja ma olin ilmselt parem mängija,
aga ma olin vaistlikult selle hetke ees hirmul.
Ja tundsin end nii ebamugavalt
selles olukorras.
Geim, teine sett, Stich, seitse geimi kuuele.
Kui võitsin teise seti,
mis oli otsustav, sai ta aru, et tal seisab nüüd ees pikk tee,
kui ta tahab finaali võita.
Ja ta hakkas halama ja ütleme, et veidi vinguma.
Ja see tõstis muidugi minu tuju.
Väljas!
Ma pole kunagi käitunud nii piinlikult
kui selles Wimbledoni finaalis
800 miljoni või miljardi inimese ees.
Persse!
Olin maailma esireket.
Ja käitusin kohutavalt ebasportlikult.
Jõudsime matšpallini. Boris servis.
Ja olin tol hetkel väga kindel,
et ta servib mu nõrka kohta, eestkäelööki.
Tegi ära.
Michael oli õnnelik.
Ja mina naasin riietusruumi õnnelikuna,
sest ma ei lõpetanud.
Ütlesin...
„Kurat küll, ma peaaegu lõpetasin!“
Michael tähistas
ja meil oli Saksamaal teine Wimbledoni tšempion,
aga mul oli kõik hästi.
Aga ma vajasin...
Pidin leidma naise.
Armastan tennist,
aga koju jõudes oli midagi puudu.
Tahtsin pere luua.
Olin sõpradega õhtusöögil ja Barbara jalutas restorani sisse.
Vaatasin teda ja mõtlesin...
Ütlesin: „Kuule, see võib kõlada upsakalt,
aga me ei pea vist enam edasi rääkima.
Võtan su vist naiseks.“
Jumala nimel.
Ta ütles seda tol õhtul, jah, aga mitte mulle, ta ütles seda mu sõbrale.
Aga ta ütles selle ajaloolise lause,
mida ma pole ei hiljem ega varem kuulnud, ta ütles...
mis tähendab: „Kas me läheme sinu poole või minu poole?“
Ja ma ütlesin: „Me just kohtusime. Ma ei tule sinuga kusagile.“
Läksime ühte baari ja kõik jõllitasid meid.
Väga palju juttu ja näpuga näitamist
ja ma sain aru, miks ta ütles: „Kas me läheme sinu poole
või minu poole?“
See polnudki mõeldud võrgutusena
vaid pigem minu kaitsmiseks, tead.
Ma ei plaaninud eriti midagi, ma armusin.
Oligi kõik. Ma ei mõelnud,
mida see tulevikus tähendaks või mis üldse sel hetkel tulevik on.
Elad lihtsalt hetkes ja mõtled, et see ongi su elu.
Boris oli tol ajal Saksamaal ilmselt väga kuulus.
Ta oli väga populaarne.
Tal oli see sära,
see olustikku muutev energia,
mis muutis kõik helgemaks ja eredamaks.
Ta oskas seda väga hästi, mõistis ajakirjandust.
Ta oli väga kahtlustav, väga kaitsev.
Aga kangelase jaoks,
see, et blond siniste silmadega sakslane
võttis endale mustanahalise naise, oli suur asi.
Armusin Münchenis mustanahalisse naisterahvasse, kõik.
Olen värvipime. Ma ei näinud, et ta oli minust tumedam.
Armusin lihtsalt naisterahvasse.
Ja mõned asjad, mida oma naise kohta kuulsin,
või mõned asjad, mida tema kuulis, neid pole võimalik uskuda.
LÕPETAGE NATSIJUTU AJAMINE BABSI KOHTA
„MUST NÕID“
„JÄTKE MU TÜDRUK RAHULE,“ PALUB BORIS RASSISTE
BECKERI PAARILINE SÜTITAB NATSIDE SOOVI ÜLIMA RASSI JÄRELE
BECKERI TÜDRUK RASSIVIHA KESKEL
TENNISESTAAR VIHASTAS NATSIDE MÕNITUSTE PEALE
Saksamaa ajakirjanduses alguses...
MIS KARENIL PUUDU JÄI?
...olid inimesed üllatunud.
RASSIVIHA!
BORISI TÜDRUKSÕBER ON SOLVUNUD
See oli väga must-valge olukord. „Mine tagasi, kust tulid.“
MINE TAGASI DŽUNGLISSE
Rassismi pole võimalik muuta.
Ja rassism on mulle tuttav. See on nagu toas olev hais, seda on tunda.
Oled osa sellest, aga mitte...
Sa ei saa lauas istuda.
Pead distantsi hoidma. Ja nii see käibki. Igaühel on üks mustanahaline sõber.
Aga kas su tütar abiellub selle sõbraga?
See on teistsugune isiklik ruum.
OLEME VÄLJA MINNES NÄÄKLUSTEKS VALMIS
„ELAME RASSISTLIKU MÕRVARI HIRMUS,“ ÜTLEB BECKERI NAINE
Boris Becker tuleb Hamburgi Rothenbaumile
hommikusse trenni alati ihukaitsjatega.
Pärast seda, kui tennisetähte ja ta pere ähvardati,
on julgeolekujõud valvel.
POLITSEI PANI MEIE ELUD OHTU
Kahjuks oli see kümme aastat tagasi mugavam,
kuid nüüd on see meie kõigi uus normaalsus
ja me elame selle probleemiga.
Olen välimuselt sakslane,
kuid mu eluviis pole üldse saksalik.
Me rääkisime rassismist 90ndate keskpaigal Saksamaal.
„Häbi teil olgu.“
Näitasime neile näpuga.
Andsime paar intervjuud ja olime ka ühel kaanel,
mõlemad alasti.
Mõne nädalaga sai meist kuldpaarike,
näitasime, kuidas eri rassidest inimeste suhe Saksamaal toimib.
Nii et võib-olla oli see vale,
kuid vähemalt hakati meid veidi austama.
Saksamaa ajakirjandus leebus.
Arvan, et see juhtus lihtsalt nii, et ta seisis mu ees
ja et olime temaga lahutamatud.
Ja see muutus normaalseks.
Ja nad kohanesid vist üsna kiiresti
mõttega, et ongi kõik, see naine ei lähe kuhugi.
Ja siis nad võtsid mu omaks.
HOIAN SIND, BABS
Boris Becker ja Barbara Feltus ütlesid täna teineteisele jah-sõna.
Reporterid ja pealtvaatajad pidid ootama terve pärastlõuna.
Siis tuli aasta paar lõpuks nende ette.
Sajad inimesed on kogunenud raekoja juurde,
et paarikest oma silmaga näha. Järgmisel kuul sünnib neile laps.
Abielu oli suur asi.
Ma olin rase.
Meedia tähelepanu oli pöörane.
Üks fotograaf riietus teenijaks.
Paparatsod püüdsid sõpradele pistist anda.
Saab selleks Boom Boom Baby või Babs või midagi muud?
Boris Beckeri ja Barbara Feltuse lapse nimi
jääb seni veel saladuseks.
Inimesed magasid meie maja ees.
Tõin hommikul paparatsodele kohvi.
Küsisin: „Mida te mu maja ees teete? Ma ei sünnita tänaval.“
Me olime erahaiglas.
Inimesed riietusid meditsiiniõdedeks ja püüdsid tuppa pääseda.
- Pr Feltusele. - Kahjuks ei ole see lubatud.
- Ei ole? - Ei.
- Näidake siis, kuhu te lähete. - Ei. Vaadake hoolega ja lahkuge.
Vabandust.
Tahtsin lihtsalt teada anda,
et meie poeg on sündinud ning ema ja lapsega on kõik hästi.
Sünnitus oli väga lühike ja laps kaalub 3,1 kilo.
Jah, see oli ka suur asi, et esimesena... Kuidas ta välja näeb, teate?
Kuidas...
Ja siis ta oli täiuslik. See oli võrratu.
Meiega on fotograaf ja vanaisa, Ross Feltus.
Jah, on põrgulikult tore olla vanaisa.
Rõõmustasin täna hommikul, et meid siia lubati.
Oleme kõik õnnelikud, publik muidugi ka.
Ja loomulikult tahame heita pilgu mõnele teie tehtud fotole.
Ta tahtis lõpetada, kui kohtusime,
ja ma ei taha öelda, et veensin teda jätkama,
aga ta ütles, et mängib, kui tulen temaga.
Ja siis me mängisime veel paar aastat. Me...
Eriti mina.
Aga sa olid...
- Tiimis. - ...tuuril, olid tiimis.
Tuuril kindlasti, aga ka tiimis, jah.
Ma aitasin ta tegudele,
aga imetlesin ka väga seda tegevust.
Väljakule minemist ja mängimist ja võitmist.
1992. MAAILMATURNEE FINAAL
Vaatasime, kuidas ta saadab korda imesid.
See langes kokku sellega, mida mulle teha meeldis. Töötada tiimis
ja selle edule ning arengule kaasa aidata.
Tiriac oli alguses seal.
Mulle meeldis, kui ta oli olemas.
Ta oli hea kaitsja, hea kilp, ja see meeldis mulle.
Aga ta polnud minu mänedžer, nii et vahetamine polnud minu valik.
Kui see muutus toimus,
tegi see meid kõiki veidi ebakindlamaks.
Läksime lahku, sest meil oli eriarvamusi.
Ma olin ainus, kes oli tema vastu.
BECKERI MÄNEDŽER
„Ion, kõik teised püüavad mind aidata, sina räägid muud juttu. Oled mu vastu.“
Ütlesin: „Ei. Sa ei saa aru. Ma ei vaja sind.
Ja sina ei vaja ilmselt mind.
Kõik teised kiidavad sind. „Boris, oled suur ja tore.“
„Boris, oled see ja teine.“
Ja lisaks sellele on sul ka raha.
Nii et ole ettevaatlik. Ma ei vaja sind.“
Ja siis surusime kätt ja jõime tol õhtul õlut, kui laiali läksime.
Tema uued inimesed olid hoopis teistsugused kui mina.
Mängija on vaid nii hea kui teda ümbritsevad inimesed.
Õiged inimesed võivad su taevasse viia. Valed viivad põrgusse.
Prokuratuur on rahul, et kostja tunnistas süüd.
Pärast Tiriacist lahkumist
sattus Boris mitmel korral kohtu ette ja kriminaaluurimiste alla.
Pärast Saksamaal maksudest kõrvalehoidmise tunnistamist
otsustas Boris usaldada täielikult oma uut äripartnerit,
Hans-Dieter Clevenit.
Pühendunud fännina aitas Cleven tasuda Borisi maksukokkuleppe eest
Saksamaa valitsusele.
BECKER LÄHEB ŠVEITSI MAKSUPARADIISI
Ning ta veenis Borisi ärisõbralikku Šveitsi kolima,
kus Cleven lõi neile kahele mitu ühisettevõtet,
et Borisi brändina turundada.
Kui Boris karjääri lõpetas,
sai Clevenist usaldusisik,
kes võttis ettemaksuna raha Beckeri tulevasest kasumist,
et Boris saaks investeerimist proovida.
Veebileht Sportgate läks vaid aastaga kohtu alla ja pankrotti.
KOSTJA
Ta reklaamis mahetoitu ja spordisidemeid.
Boris Beckeri turundusettevõttele ei tekkinud kliente ja see põrus.
Maksusoodustusega teenis ta raha Mercedese vahendusfirmaga
Ida-Saksamaalt.
Borisil paistis spordiga tegeledes paremini minevat.
Cleven ja Boris omasid võrdset osa Völkl Tennisest.
Kuid kui ta asus veebipokkeri ettevõtet reklaamima,
ei jätnud see head muljet.
Boris panustas tennisega teenitud raha mitmele kehvale investeeringule.
Loomulikult tahtsin pärast karjääri hästi elada,
kuid raha teenimine, nagu 99% inimesi iga päev teenib,
ei olnud mu motivatsioon.
See kõik hakkab algusest.
Võitsin 17-aastaselt esimese miljoni, nii et raha ei motiveeri mind.
Kaotad väärtustaju. Sa ei tea, mis asi on miljon.
Sa ei tea, et 99% inimestest ei teeniks ealeski miljonit.
Mu profikarjääri ei kannustanud kunagi raha,
hoopis tiitlite võitmine.
Mind kannustas maailma parimaks mängijaks saamine, esimene olemine.
Seepärast tahtsin mängida.
Oli vist aasta 1993.
Boris helistas ja küsis: „Kuule, saaksid mind treenida
Wimbledoni ja USA lahtiste jaoks?“
Ütlesin: „Olgu.“
Kui maksin oma pileti eest Montreali...
Kaotasin teda treenides raha.
Ootan ikka veel oma lennupileti hüvitamist.
TENNISETÄHT MUUTUB TÜÜTUKS
Boris polnud ilmselgelt eriti treeninud. Ta polnud lihtsalt valmis.
Ütlesin: „Boris, äkki peaksime mõne matši mängima,
et saaksid tagasi vormi.“ Ta oli nõus.
Helistasin LA turniiri korraldajale.
„Kui palju mulle annaksid, kui Boris mängib jokkerina?“
Helistan Borisile ütlen: „Kuule, selline pakkumine.“
„Olgu. Teeme ära.“
Helistasin vennale tagasi. „Olgu, ta on nõus.“
Varsti pärast seda, Boris: „Ma pole nõus.“
Ta lasi Barbaral helistada.
Barbara ütles: „Ta mängib Indianapolises. Mängib seal jokkerina.“
Küsisin: „Indianapolises? Olgu.“
„Ta tahab, et sa tuleksid...“ Ja bla-bla-bla.
Ma ütlesin: „Barbara, kuule.
Kui ta tahab, et tuleksin, las helistab mulle, eks?
See on kõik, mida tegema peab.“ Ta ei helistanud.
Mul olid omad probleemid. Mul oli käsil kohutav lahutus.
Lapsed olid minuga.
Olin elukoha üürinud.
Ütlesin: „Kui tahad treenida, tule Hamptonsisse.“
„Olgu. Olen teel.“
Olgu.
Kaks tundi hiljem: „Ma ei tule.“
Nii et ütlesin lihtsalt: „Õnn kaasa.“
„Kõike head, mees.“
Olin 20ndate keskel ja soovisin profisporti naasta
ja tahtsin end ümbritseda parimate inimestega
ja ma uskusin tol ajal, et Nick oli üks parimaid treenereid maailmas.
Väga hea, kullake.
Mis teil järgmiseks plaanis? Kuhu te lähete?
Läheme homme Bollettieriga kohtuma.
- Nickiga? - Nickiga.
- Ta on mu lemmik. - Tõesti?
Mida ma talle anda võiksin? On mul midagi?
Äkki saadan talle häälsõnumi?
Aga see on Borisi biograafia
ja mul on hea meel, et selles osaled, kuna olid osa tema elust,
suur osa tema elust, ka minu. Ja ma igatsen sind. Loodan varsti näha.
- Tšau siis. - Kui kena.
Boris oli omamoodi tüüp.
Üks kõige ebaharilikumaid mängijaid, keda oma karjääri jooksul kohtasin.
Üks suur asi, mida Borisi kohta mäletan on,
et talle ei meeldinud oma mängust palju rääkida.
Ta ütles isegi:
„Mida rohkem räägid, seda rohkem pead tõestama.“
Ja ta ütles: „Enamik treenereid räägivad lihtsalt liiga palju.“
Võttes arvesse, et Nick Bollettieri tuli Agassi juurest Beckeri juurde,
ongi küpsemas intriig.
Kui Agassi Bollettierist lahkus, oli see suur uudis.
Ja kui ma Nickiga ühendust võtsin, tekkis suur järellainetus,
olen kindel, et ka Agassi poolel.
NICK BOLLETTIERI TENNISEAKADEEMIA
Ma läksin Floridasse.
Mind treenisid Nicki parimad treenerid,
Mike DePalmer ja Red Ayme.
Kõik servijad, küünalpallid sügavamaks.
Sidney, tule võrgule lähemale. Tule lähemale.
Freddy, mängi punktid lõpuni.
Noh!
Läksid võrgu juurde ja lasid pallil minna.
TREENER
Parem, Sidney! Juba parem.
Arvan, et kui oled tšempion nagu Boris, saab võitmisest harjumus.
Kaotamisest võib samuti vahel harjumus saada.
Boris pühendas end uuesti.
See vaimne vastupidavus, mida ta demonstreeris,
on sportlase hilisemas karjääris tegelikult ennekuulmatu.
Ta ajas end uskumatusse vormi.
Kaotas 12 kilo või umbes kümme.
Ja kui ta mängu naasis, oli ta väga kerge ja heas vormis.
Oojaa. Ta oli mõnda aega ikka paksuke.
See on selge.
Ja me saime sellest lahti.
Ma ei usu, et ta mängule suurt mõju avaldasin.
Aga ma arvan, et Boris kaotas veidi iseennast ja seda tunnet.
Ja ma usun, et minu edu seisneb selles,
et panen inimese end võitjana tundma.
Kullake, kui sa oled minuga,
aitan sul olla parim versioon iseendast.
See, mida Nick Bollettieri esindas, oli minu jaoks hea.
Tema lähenemine oli lihtne ja eesmärk oli võita.
Nii et see oli väga, väga hea periood, mil olin näljane,
hakkasin uuesti midagi tundma.
Minus oli veel midagi, mida tahtsin näidata.
Minu jaoks oli väga uus, et tööga saab niimoodi midagi luua.
Mul oli väga paeluv jälgida, kuidas ta
võtab idee ja viib selle ellu.
Inimesed ütlesid: „Olete elanud siin ja seal.“
Me ei elanud tegelikult kusagil. Elasime lennukites ja hotellides.
Mul on nüüd oma aed, ürtide ja banaanidega.
Me ei saanud kunagi oma aeda.
See oli kui jooks.
Jooksime läbi päevade, isegi läbi aastate.
Kiirustades.
Tundsin...
Tundsin kiirustamist.
See oli emotsionaalne.
Palju tõuse ja palju mõõnasid.
See oli nagu atraktsioon, suur ja kiire atraktsioon. Selline tunne oli.
- Kiire atraktsioon. - Jah.
Aga hea atraktsioon, nagu seiklus.
Nagu suur seiklus...
iga päev oli väärtuslik.
MATŠPALL
1996. A EUROCARDI FINAAL
Beckeri jaoks on panused väga kõrged.
Vastamisi maailma esireketi, Pete Samprasega.
Saksamaal Borisi vastu mängides on teda väga keeruline võita.
Ja tema 9000 häälekat fänni teevad asja väga keeruliseks.
Meid kutsuti igale poole
ja punktide ja raha saamiseks tuleb kohale ilmuda
ja see on töö.
Tennisekarjääri puhul on selle kestus kõige keerulisem.
Kahekümnendate keskel on sul ikka palju jõudu.
Kuid su vastastel on rohkem jõudu.
Nii et kuidas neid võita?
Mu suurim tugevus oli alati mu jõud.
Seejärel, karjääri teises pooles, sai mu suurimaks tugevuseks mu vaim.
Kavalast mängust ja vastase lugemisest sai mu suurim väärtus.
1993. A WIMBLEDONI VEERANDFINAAL
Olin väga emotsionaalne mängija.
Kui olin stabiilne ja tundsin end hästi, olin väga hea mängija.
Kui miski raputas või tekitas minus rahutust, mõjutas see mu mängu.
Võitsin teda Wimbledonil 1991. aastal.
Kaks aastat hiljem olin oma mängus kindel
ja läksin Wimbledonile mõttega,
et seda tiitlit ei võida keegi teine peale minu.
See oli tõeliselt raske viiesetine mäng.
Ja viiendas setis oli murdepall minu vastu.
Viga!
Olin valmis teist korda servima.
Boris tõstis lihtsalt käe üles, nagu ta poleks valmis vastama.
Ja arvad, et see oli tahtlik, et sind segada?
Jah.
- Viga. - Taas topeltviga.
See otsustas mängu.
Pidime pooli vahetama
ja ütlesin talle midagi, mis polnud kuigi kena.
- Kas sa ütleksid meile, mida Borisile... - Ei.
Küsi temalt, kui ta mäletab.
Ma ei mäleta. Jällegi, olin ilmselt keskendunud.
Ta oleks võinud öelda mida iganes, see poleks mind häirinud.
See polnud eriti spordimehelik,
aga ühest käest ei ole see võib-olla mingis mõttes aus.
Aga teisest käest on see minu süü, et sellele valesti reageerisin.
Kuid see ajas sind ikkagi marru.
Ajab tänase päevani.
Huvitav, et tal see 30 aastat hiljem meeles on.
Kui teda häiris, et pöörasin ümber ja ta servis topeltvea, siis olgu nii.
Ta oli üsna karm tüüp.
Ta ei naeratanud eriti ega öelnud: „Hea löök.“
Ta keskendus mängule.
Nick tegi mind tugevamaks.
Agassi ja Bollettieri läksid väga avalikult lahku,
nii et loomulikult pidin varem või hiljem Agassi vastu mängima.
Ta oli üks aegade parimaid tõrjujaid.
Minu tugevus oli, et servisin alati talle kätte.
Arvan ausalt, et ta mängib nii hästi, kui suudab.
Kuid tõesti, tema vormiga peab olema hirmus Agassi vastu mängida.
Mängisime mu karjääri lõpupoole.
1995. A WIMBLEDONI POOLFINAAL
Ja ta oli parem ja noorem ja ta lihtsalt hakkas minuga jändama.
0 : 15.
Hakkasin Andret treenima 1994. aastal.
Ja Nick oli muidugi sel ajal Borisi treener.
Andre veetis Nickiga palju aastaid, nii et ta võis millegi pärast pahane olla.
Ma heitsin oma taktika ja selle, kuidas Borisi vastu mängisin, täiesti kõrvale.
Siin on mees, kellega olen lugematult mänginud,
kuid Andre mängib hoopis teisiti.
Geim, Agassi.
Borisi tugevused olid ta serv
ja võime mängida ühe löögi tennist.
Nii et teeni punkt, alusta eelisega.
Ära lase Borisil mängida mustris, mis talle sobib.
Ja Borisi hammas ei hakanud kuidagi Andrele peale.
Ta sai Andrelt ilmselt kõige hävitavama kaotuse oma karjääris,
mis tahes pinnasel, rääkimata murust.
Ta võitis 6 : 1 esimese seti.
Ta juhib 4 : 1 ja lihtsalt naerab ja itsitab
ja jändab minuga Wimbledoni keskväljakul,
mida pean oma koduks.
Iga kord, kui Andrega mängisime,
oli see nagu üks suur takistus, sest see oli väga emotsionaalne.
Kui võitsime, oli see suur võit. Kui kaotasime, kohutav kaotus.
Tal olid hullumeelsed oskused.
Ta tabas ka kõige ebatõenäolisemaid palle.
Võrratu.
Mul on Boris Beckerist juba väga, väga kahju.
Kõik arvasid, et see on läbi.
Kas teie arvasite ka?
Ei arvanud.
- Ausalt? - Ausalt ei arvanud, et see on läbi.
Nii et mõtlesin, kuidas ma talle ära teen.
Ta on sõiduvees, ta võidab.
Kuidas seda muuta?
Aeg.
On üks lugu, mille kohta ma pean küsima, sest kõik räägivad seda erinevalt.
Mul on ka ilmselt oma versioon.
Ma ei kommenteeri seda Wimbledoni sekeldust.
See hetk oli üks suurepärane õppimisvõimalus.
Hoolimata skoorist ei tohi valvsust kaotada.
Ütlesin talle ühte asja.
Ma ei taha täpsustada, mida.
Teadsin vaid, et peame tegema hea geimi,
andma Andrele ja vaatajatele teada,
et ta ei hõiskaks enne õhtut.
Hästi mängitud.
Andre oli pehme.
Ta lasi end asjadest segada.
Ta oli tol ajal kihlatud Brooke Shieldsiga.
Ütlesin mõned minu arvates võluvad kommentaarid ta kihlatule tribüünil
ja tegin sellest justkui etenduse.
Agassi reageeris.
Borisi jutu järgi
olevat ta Brooke'iga mänguliselt lehvitanud või midagi
ja see olevat Andret häirinud.
Oled seda lugu varem kuulnud?
Mitte iial. Aga ma ilmselt teaksin, kui see oleks tõsi.
Just, sest te istusite kõik ühes kohas.
Äkki arvasin, et ta lehvitab mulle?
Boris püüdis Andret häirida ja hakkas Brooke'ile õhusuudlusi saatma.
Mäletad seda? Kas see oli...
Ma ei mäleta,
aga kui ta nii väidab, siis väidab.
Ma mõistan küll, et see võib ärritada,
kui ta lehvitas Brooke'ile või tegi midagi rumalat,
see võis Andret häirida.
Ühest küljest, kui sulg kukub valesti,
võib see kedagi segada.
Isegi nii head mängijat nagu Andre Agassi, potentsiaalselt.
Teisest küljest, võiksid visata
auto maja katuselt alla, see ei mõjutaks teda.
See sõltub. Mida ta samal ajal läbi elas?
Tuli välja, et ta abielu Brooke'iga polnud nii õnnelik.
Aga oled väljakul, võistled, teed võidu nimel kõike.
Geim, Becker.
Seda oli ta silmist näha ja me vaatasime üksteist
ja ütlesime: „Jah, võime koju minna. Ta võidab.“
Geim Beckerile.
Ongi kõik.
Geim, sett ja matš Beckerile.
2 : 6, 7 : 6, 6 : 4, 7 : 6.
Loomulikult tegi ta vastuteene, sest tennises kohtutakse alati kaks korda.
Andre tahtis näidata, et on mängijana arenenud
ja isegi Nick Bollettieri ei saa õpetada, kuidas tema vastu mängida.
1995. A USA LAHTISTE MEISTRIVÕISTLUSTE POOLFINAAL
Nii et kohtusime paar nädalat hiljem uuesti.
Oh sa poiss, kuidas me üksteisele ei meeldinud.
Pehmelt öeldes.
Selle matši ajal oli ta puutumatu.
Katsetasin Brooke'iga
- sama strateegiat... - Jah!
...ja püüdsin Andre nurka hõivata, kuid Brooke ei reageerinud muidugi.
Ja Andre läks täiega peale ja ründas mind.
Tenniseväljakul, muidugi.
Nii et eesmärk oli mängu muuta.
Kui mängin väga ühemõõtmeliselt, servin ja löön lendpalle,
saan Agassilt keretäie.
Ja täpselt nii juhtuski.
Geim, matš, Agassi.
Kolm setti ühe vastu.
7 : 6, 7 : 6, 4 : 6, 6 : 4.
Mängin temaga lihtsalt oma mängu.
Ma arvan, et on kindlasti mänguplaane,
mida ei jagata,
ja samamoodi, ennekõike
pean hästi vastama.
Tuleb lugeda teise servija harjumusi.
Agassi suutis kuidagi mu mängu väga hästi lugeda.
Borisil oli üks asi, mis teda reetis.
Ja Münchenis, kaks ja pool kuud pärast ta karjääri lõppu,
läksime Oktoberfestile.
Boris tuli meile järele, ta oli veidi joonud
ja küsis Andrelt:
„Kuidas sa nii hästi mu servi lugesid?“
Ja Andre tõusis püsti,
ta tõusis püsti ja tegi,
kuidas ta tegi kogu oma rutiini
ja siis ta keerutas keelega vasakule
ja ütles: „Servid kaugele vasakule.
Kui su keel on keskel, servid alla keskele.
Kui keel on paremal, kaugele paremale.“
Väljas.
Tasamäng.
Boris oli täiesti šokeeritud,
et Andre rääkis talle tema keelest.
Ja ma küsisin Andrelt: „Sa pole seda kunagi rääkinud.“
Ta vastas: „Kui oleksin rääkinud, poleks sa mind uskunud.“
Pärast seda matši ei kaotanud ta vist enam kunagi Borisile.
Nimetan tenniseaastat koera-aastaks.
Elad läbi nii palju emotsioone, reisid nii palju,
teed nii palju trenni, pettud nii palju kordi.
Sest enamik tennisemängijaid kaotab rohkem kui võidab.
Nii et tavaliselt lahkud linnast, sest oled kaotanud.
- Hr Boris, tere tulemast! - Aitäh.
Daamid ja härrad, tervitan siin Boris Beckerit isiklikult.
Kaks päeva enne jõule.
Boris, tohiksin sulle jõuluinglit mängida?
Millised on sinu kolm soovi 1996. aastaks?
Mu veelgi suurem spordisoov oleks võita suure slämmi turniir.
Jõudsin 1996. aastal Austraaliasse,
näitasin veel kord, et olen hea, kui pean olema.
1996. A AUSTRAALIA LAHTISTE MEISTRIVÕISTLUSTE FINAAL
Barbara oli seal, isegi Noah.
Ta nägi esimest korda oma isa võitmas.
Nii et minu jaoks oli see tõeline eluringi moment.
Arvan, et
ta tahtis ilmselt, et ta poeg mäletaks teda
macho-mehena.
Boris tundub innukas, mis?
Olin 29-aastane,
kuid olin selleks ajaks 14 aastat profisportlane olnud.
See on väga pikk aeg.
Võib öelda, et 29-aastane pole ju nii vana,
aga kui tuled sellisest kohast nagu mina...
on see terve igavik.
- Usu mind, see on terve elu. - Jah.
See oli võrratu hetk. Võrratu.
See oli puhas rõõm.
Austraallased on fantastilised tennisefännid.
Teda hinnati tohutult. Mäng oli väga hea. Nautisin seda.
- Ongi kõik. - Geim, sett, matš...
Becker võitis teist korda Austraalia lahtised.
Jõudsime vist seda veidi isegi tähistada.
1996. aasta meeste üksikmängu tšempion, Boris Becker Saksamaalt.
Rääkisin teiega viimati viie aasta eest.
Ja tõtt-öelda ei uskunud ma, et minus on veel üks suur slämm.
Aga...
Aga tänu oma naisele ja...
kes pakkus mulle nii palju tuge ja armastust viimase viie aasta jooksul,
suutsin seda teha.
Ja tahan tänada oma treenerit, kes toitis seda leeki mu sees
ja süstis minusse eneseusku, mida mul pikalt ei olnud.
Siis pean loomulikult tänama oma sponsoreid, Fordi ja Channel 7-t,
et nad seda sündmust rahastasid.
Loodan, et see on täis.
See turniir on tõeliselt suur sündmus.
Ja kuigi olen nii palju kordi esimeses raundis kaotanud, ma...
vaatasin seda ikkagi kodus telerist ja mul oli lõbus.
Koputasin taas esimese ja teise koha meeste ustele.
Need olid siis Pete ja Andre, aga esitasin neile väljakutse.
Wimbledonile minnes olin maailmas teisel kohal.
Ja olin üks favoriitidest.
Ja mängisin kolmandas raundis.
Ja lõin eeskäelöögi liiga hilja.
Tegi randmele viga.
Ja murdsin randme.
Tundub, et Boris...
annab loobumisvõidu.
Tõsi. Kui kahju endisest tšempionist.
Mis nüüd?
Palju taastusravi ja arste ja nõelu ja ravimeid ja mida kõike,
et väljakule naasta.
Tahan ise otsustada, millal lõpetan.
Arvan, et mu terve mõistuse jaoks on oluline,
et ma ei lõpetaks vigastuse pärast.
1997. A WIMBLEDONI VEERANDFINAAL
Vaid aasta hiljem mängisin veerandfinaalis Pete Samprase vastu.
Ja teadsin juba enne, et ta on võib-olla natuke liiga hea.
Aga ma mängisin hästi ja mõtlesin, et see on suurepärane võimalus karjäär lõpetada.
Mängin maailma esireketiga,
ühe kõigi aegade parima mängijaga, Wimbledoni keskväljakul,
turniiril, mis on mulle kõige olulisem.
See oli pikk.
Geim, sett, matš Samprasele.
Ja Sampras läheb poolfinaali.
See oli ilmselt mu viimane mäng Wimbledonil.
- Oli rõõm sinuga mängida. - Sinuga ka.
Ütlesin talle: „See oli mu viimane matš, lõpetan karjääri.“
Väljakul olid mikrofonid, ma ei teadnud seda.
Seda ta kindlasti ütles. On paar võimalust.
Et ta tegi otsuse hetke ajal, kaotas.
Vanemaks saades väheneb füüsiline võimekus.
Ja osalt ka mentaalne.
Raske on endasse jätkuvalt uskuda,
kes sa ka poleks.
Oled piisavalt suur, et valida, mida teha tahad.
Tahad lõpetada, lõpetad. Tahad jääda, jääd.
Tahad teha midagi muud, teed midagi muud.
Aga ta tegi palju.
Kas teie arvates Boris saavutas oma potentsiaali tennisistina...
Ei.
Ei. Mitte ligilähedalegi.
Mõistsin, et see ei saa jätkuda.
Tahan mängida veel ühe Wimbledoni ja siis on kõik.
Rumalal kombel vigastasin jalgpalli mängides parema pahkluu.
Mu arst ütles: „Ei, selle pahkluuga ei saa sa Wimbledonil mängida.
Ongi kõik. Sa ei saa mängida.“
Ütlesin: „Ma ei tea, mida te mulle annate,
ja mind ei huvita, kui valus see on,
mängin veel ühe Wimbledoni ja jutul lõpp.“
Ärge jätke isiklikke asju järelevalveta kui tahes lühikeseks ajaks.
Palun samuti, et kaasaskantavaid telefone
ei kasutataks mängu ajal väljakute juures.
Lülitage need välja. Aitäh.
Tegin teatavaks, et sellest saab mu viimane tenniseturniir.
Ja arvasin alati, et ei taha oma karjääri lõpetada väljakul nr 2.
Tahan lõpetada karjääri keskväljakul.
Paremusjärjestuse põhjal ei olnud ma enam tippmängija,
nii et pidin leppima selle väljakuga, mis mulle anti.
Kuid Wimbledon mõjus maagiliselt. Jõudsin neljandasse raundi.
Nii et mind pandi keskväljakule Patrick Rafteri vastu.
1999. A WIMBLEDONI NELJAS RAUND
Ja ma mõtlesin: „Mul võib isegi võimalus olla,“ nii et olin hullumas.
Ja siis tulin reaalsusesse tagasi ja sain aru: „Millest ma räägin?
Mul on hea meel lõpetada oma karjäär, mängides vastasega, keda austan,
Wimbledoni keskväljakul.“
Veidi nagu filmis. Selline stsenaarium.
- Paigal. - Matšpall.
- Väljas! - Geim, sett, matš Rafterile.
Rafter võidab kolme setiga, 6 : 3, 6 : 2, 6 : 3.
Valvuri vahetus.
Esimene õlu avati vist kohe pärast mängu.
Ja sellele järgnes teine õlu ning olukord hakkas hoogu koguma.
Tahtsin jätta hüvasti oma treeneri, füsioterapeudi
ja reketihooldajaga, õhtusöögil, mille tol õhtul Nobus korraldasin.
Tulin koju hotelli ja mu ema oli seal ja mu abikaasa.
Ta oli rase ja ootas meie teist poega.
Ütlesin: „Homsest olen kodune abikaasa ja isa,
aga täna tahan tähistada.“
Mu naine oli natuke pahane.
„Su tennise-elu on läbi. Pead vastutuse võtma.“
Ütlesin: „Jah, homme hommikul küll. Aga täna lase mul olla.
Olen viimast korda tennisist. Homme on kõik läbi.“
Kas see oli sinu jaoks tähtis hetk...
Jah.
Aga see oli tähtis hetk, sest ta oli just oma isa kaotanud.
Ja ta ema oli
musta riietatud, sest oli just abikaasa kaotanud.
Ja tundus nagu ta läheb ja meid jäetakse kaugele maha.
Ja minu arvates oli see dramaatiline.
Ma ei tea seda meest. Ma ei tunne sellist Borisi.
See oli justkui nagu...
Ma olin tiimiliige ja mind lasti lahti,
sest töö sai läbi.
Ja mul oli pikk vestlus rõdul emaga.
„Ei, ema, sa ei saa aru.
Tahan viimast korda poistega tähistada.“
Ta ütles: „Boris, ära lihtsalt midagi rumalat tee.“
Me tähistasime ja võtsime veel mõned joogid
ja ma kohtusin Angelaga.
Ma tutvusin Angelaga kaks nädalat varem, samuti Nobus.
Räägitud on palju asju.
Ma ei tahaks üksikasjadesse laskuda,
aga võin öelda, et läksime tagaruumidesse.
Ei, see ei olnud kapp. Kapp on Nobus liiga väike.
Kui lähete kappi,
siis näete, et kapis ei ole võimalik füüsilisi tegevusi teha.
Me saime kokku. Seksisime.
Mul ei olnud Angela numbrit. Mul polnud ta kontakti.
Ja oligi kõik.
Läksin oma tiimi ja poiste juurde tagasi.
Maksime arve ja läksin koju.
Järgmisel hommikul lendasime koju Münchenisse.
See oli mitmel põhjusel väga keeruline aeg mu elus.
Mu isa oli aasta alguses meie seast lahkunud.
Ta oli meie pere otsustaja
ja mul on siiani raske leppida, et ta suri enne,
kui karjääri lõpetasin.
Igatsen teda siiani.
Mis mõtted sul veel olid?
Tõsiasi, et lõpetasin karjääri.
Oled lõpetanud, kuid oled ikka noor mees.
Kogu ülejäänud elu on ees ja sa ei tea, mis järgmiseks.
Nagu jalutaksid pimedasse tuppa.
Sa ei tea, mis sealt tuleb.
Matšpall Wimbledonis...
Ma ei kujuta ette, kuidas sellist tunnet uuesti kogeda.
Kui mu karjäär läbi saab, kui tennisega lõpu teen,
ei otsi ma uut eriala, et sellist hasarti kogeda.
Otsin siis seda oma eralust.
Mängust lahkumine on väga, väga keeruline.
Oleme sellest Borisiga palju rääkinud.
Kohanemine võtab veidi aega,
sellest struktuurist ja päevakavast lahkumine...
mida teha, mida mitte.
Nautisid väljakul viibimist, trenni, mängimist, võitmist.
Tuled täiesti teistsuguse elu juurde.
Pärast tennisekarjääri lõppu
on Borgi isiklik elu võtnud traagilise pöörde.
Maailma esireketi elu kirjeldavad nüüd
kümme aastat õnnetut abielu, lapse hooldusõiguse vaidlused,
äritegevusega kaotatud miljonid, väidetav uimastite tarbimine.
Meeleheitlik aeg selle mehe elus.
Meedia jaoks oli Borgi karjäärijärgne elu kui pikk seebiooper.
Peaaegu kümme aastat pärast karjääri lõppu
püüdis ta endise hiilguse taastada ja naasis tuurile
oma vana välimuse ja puidust reketiga.
Kuid mäng oli edasi liikunud.
Endised staarid nagu Borg või Becker
peavad õppima elama pärismaailmas,
kui kaasaelamine lõpeb.
Mõnikord on raske, kui oled harjunud teatud kohtlemisega
ja siis see kõik muutub äkki,
eriti kui hakkad rohkem kaotama,
pead mängimise lõpetama ja su identiteet ja kõik see jura.
- See pole tegelikult jura, aga... - On ikka.
...see on sportlaste elu üks osa. See pole lihtne.
Ta elus toimus nii suur muutus.
Ja ma ei usu, et selleks saab päriselt valmis olla.
„Mis järgmiseks? Kuhu nüüd?
Kas sa jääd nüüd koju? Mida me teeme?“
Ja ma arvan, et me lihtsalt kasvasime lahku.
Kaheksa kuud hiljem sain faksi.
Mäletan enamikke sõnu.
„Sa ei pruugi mind mäletada.“
„Kohtusime viimati kaheksa kuud tagasi.“
„Siin on mu number. Helista mulle.“ Ja ma ei suutnud seda uskuda.
Järgmisel nädalal kohtusin Angelaga Londonis. Üürisin kogu...
Vist kogu hotelli korruse.
Tundsin tõesti survet.
Ja ta tuli sisse, mantel seljas.
Võttis mantli ära. Ta oli rase.
Ja ta selgitas mulle, et olen selle lapse isa.
Ja ma ütlesin: „Ma usun sind.“
Me seksisime.
„Aga kui saad lapse,
läheme arsti juurde ja teeme DNA-testi
ja kui see on minu laps,
vastutan tema eest. Hoolitsen tema eest, punkt.“
Kui Boris seda lugu rääkis, tundus see paeluv ja lihtne.
Kui asja aga täpsemalt uurisin, selgus, et see lugu on veidi keerulisem,
eriti pärast lapse sündi.
Kui sain teada,
2000. aasta kevadel, et mul on...
veel üks laps, tütar.
Teadsin, et pean Barbaraga rääkima,
sest ta pidi seda minult esimesena kuulma.
Kui sellest film teha, saaks...
teha, et keegi karjub ja keegi paugutab uksi
ja niimoodi, nagu sina seda näed, et seda lugu rääkida.
Kuid minu jaoks pole see nii, sest oli nii palju hetki,
kus oleks saanud kogu lugu muuta.
Minu jaoks pole see vaid üks hetk.
Minu jaoks on see nagu pidev võõraks jäämine, pidev eraldumine.
Muutun veidi emotsionaalseks, aga räägin tõtt.
Ja ta ütles: „Armastan sind ikka.
Tahan ikka sinuga olla.
Leiame mingi võimaluse,“ ja ma ütlesin: „Noh, aitäh.“
Mitu kuud ei teadnud avalikkus ega keegi sellest. Seda ei avaldatud. Aga...
Aga iga väikese tüli puhul oli tema käes jokker
ja ta ütles: „Jää nüüd vait,
sest kui maailm teaks, mida sa teinud oled, oleksid niikuinii kaotaja.“
Ja ma ütlesin: „Sul on õigus, kuid ma ei soovi sellist suhet.
See on võimatu.“
Ütlesin: „Barbara, peaksime vist pausi tegema.“
BECKER LÄKS AFÄÄRI TÕTTU LAHKU
Kui Beckerid, Barbara ja Boris, teatasid lahutusest,
avalikustas Angela, Borisi noorima lapse ema, Nobus juhtunu.
- Vabandu... - Mul pole enne
kohtuasja lõppu midagi öelda.
Kuid erinevalt mulle räägitud loost,
rääkis Boris tol hetkel...
BORIS BECKERI SOHILAPS?
...erinevaid muinasjutte, et näidata end
Nobu afääri ohvrina.
BECKER: MA EI EOSTANUD SOHILAST
BECKERI SÕNUL RASESTUS NAINE PÜHAST VAIMUST
„MAFFIA“ BECKERI TITE TAGA
BECKER: VENE MAFFIA PÜÜDIS MU SPERMAT VARASTADA
ANGELA VÄIDAB, ET NAD SEKSISID BORISIGA NOBU KAPIS
BECKER TEEB DNA TESTI SOHILAPSE VAIDLUSE LÕPETAMISEKS
TEST, MIS VÕIB BECKERILE KALLIKS MAKSMA MINNA
Ta nõustus testiga juba ammu, kui Anna sündis.
Kui ta oleks seda kohe teinud...
ANGELA JERMAKOVA
...poleks asi kunagi avalikkuse ette jõudnud,
sest ta oleks saanud avalikkusega ise tegeleda.
Keegi ei pidanud teada saama, kuidas või millal see juhtus.
VALETAJA BORIS
Ma ei teinud talle liiga. Ta tegi seda endale ise.
BECKERI SOHILAPSE EMA SÕNUL KOHTUSID NAD ENNE SEKSIMÜRGLIT
Tere tulemast vaatama meie erisaadet,
„Rooside sõda: Becker vs. Becker“.
Läheme Miamisse, kus ootab meid korrespondent Christof Lang.
Ta seisab Miami munitsipaalkohtu ees.
Tuleb aru saada, et Saksamaal tehti sellest otseülekanne.
- Otseülekanne? - Otseülekanne Saksamaal
Boris ja Barbara Beckeri lahutusest. Otseülekanne.
Kogu eilne päev oli väga, väga põnev
ja ka üsna dramaatiline. Boris sõi eile hommikul hommikusööki
ja vestles veel kord oma advokaadiga.
Seejärel sõitis ta Fisher Islandile Barbara ja naise advokaadiga kohtuma.
Muide, see oli esimene kord,
kui nad pärast lahkuminekut omavahel vestlesid.
Ja mulle tundus, et Boris valmistus justkui suureks tennisematšiks.
NÄIDISPROTSESS
Barbara allkirjastas abieluvaralepingu, mis pani piirangu saadavale summale.
Ta arvas, et saaks Miami kohtus paremad tingimused.
Ta läks poegadega meie korterisse Miami Beachil.
Ta ütles: „Jah, mul on nüüd kõige paremad advokaadid.“
Ja siis ta muutus veidi vastikuks ja ma ütlesin: „Olgu.
Võtan paremuselt teised advokaadid.“
Tal olid parimad, minul paremuselt teised. Olgu.
BARBARA ADVOKAAT
Oleme väga, väga pettunud seadustega manööverdamises,
millega püütakse tõstatada röövimise küsimus.
Sam Burstyn oli legendaarne Lõuna-Florida advokaat,
keda tunti silmapaistvate narkojuhtumite poolest.
Ta vastas kindlalt Borisi servile, naeruvääristades Beckeri väidet,
et Barbara röövis lapsed, kui nendega Miamisse tuli.
Kuid Boris vastas sakslase kaardiga.
Mulle öeldi, et ta on üsna agressiivne mees
ja loomulikult väga nutikas ja et tuleb ettevaatlik olla.
Ja ma palusin endale tõlki.
Kuna soovin rääkida emakeeles.
See ärritas Sami veidi, sest see tõmbas tempot alla.
Kiirele küsimusele tuleb kiiresti vastata,
seda tõlgitakse, nii et see võttis hoo maha.
See ei läinud üldse tema plaani järgi.
Tunnistus peab olema...
Me küsisime, kas Barbaral oli tegelikult õigus
USA-s rohkem raha saada,
vaatamata Saksamaal sõlmitud abielulepingule.
Kakskümmend neli protsenti arvas, et see on õige,
kuid 58 protsenti ei pea seda siiski õigeks.
Juriidiline pallimäng kogus aina hoogu.
Sam Burstyn ähvardas küsitleda Borisi
ebaeetiliste või veelgi hullemate äritavade kohta.
Vastuseks lubas Boris, et tema advokaadid usutlevad Barbarat
tundide viisi tunnistajapingis.
Barbara helistas.
„Peame selle lahendama. Ma ei taha homme kohtusse minna.“
Mängisin oma kaardi.
Ütlesin: „Jällegi, võid teha, mida tahad.
Ma keerasin selle perse.
Kuid nüüd, kuus kuud hiljem,
muutub asi advokaatidega vastikuks
käime kohtus ja nii, see pole õige.
Ütle, mida sa tahad, ma annan selle sulle.“
BECKER LAHUTAB, KUID SEE LÄHEB MAKSMA MILJONEID
Me pidasime läbirääkimisi.
Leppisime kokku, et ei räägi numbritest,
aga uskuge mind, ta on rikas naine.
MU ELU KULUKAIMAD VIIS SEKUNDIT
Lahutusleping ja lastetoetused kasvatasid Beckeri kulusid.
SOHILAPSE TUNNISTAMINE TÕI PUHASKAHJUMI
Siis mõisteti ta süüdi maksupettuses ja tal tuli tasuda suured trahvid.
BECKERIT VÕIB OODATA VANGISTUS
See oli keeruline aeg, kuid Boris püüdis pea püsti hoida.
Nad olid ju Barbaraga näinud
Kiplingi tsitaati mängijate uksel Wimbledoni keskväljakul:
„Triumf ja katastroof on mõlemad petised ja neid tuleb ühtemoodi kohelda.“
Teed mulle teleris pähe.
Pinev.
Kõigel on oma hind.
See, et mul on see ilus perekond, et mul on mu lapsed, et mul on see elu,
on paljuski seotud valuga, mida olen pidanud taluma.
Nii et minu jaoks ei ole tegemist pelgalt õppetunniga,
vaid millegagi, mis pidi juhtuma, et jõuaksin siia,
et te oleksite siin, et mina oleksin siin, et mul oleksid lapsed.
Minu jaoks on see üks tervik
ja suhtun nii ka meie suhtesse Borisiga.
Suure tänulikkusega olnusse ja sellesse, mis on,
ja armastusega.
Räägin sellest vaid siis, kui teie siin olete.
Elu on selline. Tuleb edasi liikuda.
Kui saame olla kindlad, et lastega on kõik hästi,
siis arvan, et täiskasvanutena peame edasi liikuma ja...
Minu keeruline küsimus oli siis, mis mu tütrest saab?
Nii et ma ütlesin: „Angela, arvan, et on aeg Anna vendadega tuttavaks teha.“
Mul on Mallorcal maja. Korraldasin, suure perekondliku puhkuse,
kuhu kutsusin Anna ja Angela
ning oma ema, õe ja poisid.
See oli uskumatu.
Kui keegi oleks mulle seda öelnud, kui esimene lugu avalikuks tuli,
oleksin seda võimatuks pidanud.
Hoolimata sellest, mida ütleb maailm ja meedia,
on see normaalne perekondlik olukord.
Jagasin oma aega Miami Beachi
ja Zürichi, Šveitsi vahel.
Viisin Noah kohalikku Itaalia restorani pitsat sööma.
Baari sisenes üks naine.
Ja ta oli kõige ilusam naine, keda oma elus näinud olen.
Üks Lilly parimaid omadusi oli alati
võimekus kohaneda ja mu lastega toime tulla, ka mu tütrega.
Nad on kõige tähtsam osa mu elust ja kui sa neile meeldid,
siis oled juba mu südame võitnud, sest nad on...
nad on nii olulised.
Ütlesin talle: „Peaksime abielluma.
Tahan, et sa koliksid Euroopasse.“ Ja ta ütles:
„Jah. Ma armastan sind. Abiellume.“
Tere tulemast vaatama „Exclusiv Speziali“,
Borisi unistuste pulma St. Moritzis.
Prooviõhtusöök, päevakorra esimene punkt
pärast seda, kui paarike maandus neljapäeval eralennukiga
peenes Šveitsi linnas, St. Moritzis.
Kõik paistavad väga elevil olevat.
„Pruut tuleb.“
Hotelli- ja turvatöötajad püüavad auto ees
kaitsta pruuti liiga uudishimulike fotograafide eest.
Tagasi, tagasi, tagasi.
Olgu. Lähme.
„Mina, Boris, võtan sinu, Sharlely, enda abikaasaks.“
„Keda hoida ja armastada sellest päevast peale...“
„Heas ja halvas...“
„Rikkuses ja vaesuses...“
Need kaks moodustaksid küll võrratu paari.
Kuuekordne suure slämmi tšempion Boris Becker on liitunud
maailmas teist kohta hoidva Novak Djokovici treenerite tiimiga.
Djokovic nimetas Beckerit hinnatud tegijaks.
Võta aega kohanemiseks, kui vaja.
Jah, vaatame kiiresti.
Salvestame.
Alustame algusest.
Miks sa Borisiga ühendust võtsid?
Vaimselt tugev.
Kirjeldaksin nii Borisi.
Me rääkisime.
Ja ma ütlesin: „Olen liiga vana, et sulle jama ajada.
Olen sind ja su karjääri jälginud
ja sa paistad tõeline võitleja.“
„Aga kui jõuad finaali, annad võidu käest.
Sa jääd ilma, kaotad. Miks?“
Ta ütles: „Jah, olen närvis. Ma ei saa...“
Siis ütlesin: „Sellel on põhjus. Peame sellest rääkima.“
„Nii et pead uskuma, mida ma sulle räägin,
see on mu arvamus su eeskäelöögist ja servist
ja tagakäelöögist ja suhtumisest
ja su kaaskonnast ja kõigest, mida kuulnud olen.“
Kuus tundi hiljem ütles ta: „Tahad mind treenida?“
Tõtt-öelda arvan, et Boris tegi Novakiga head tööd,
aga mõnes mõttes võiks öelda:
„Näed. Mine väljakule.“
„Tore. Mängi hästi.“
Me räägime Novak Djokovicist. Tuli välja, et ta on päris hea.
Ta andis kindlasti taktikalist nõu.
Boris tunneb ju mängu, aga asi puudutas rohkem seda,
mis toimub siin.
Kui lähed väljakule Rafa Nadali vastu,
pole tähtis see, mitu eeskäelööki teed, mitu punktilööki teed.
Oluline on settides ees ära rebida.
Ja selleks ei tohi kordagi pead norgu lasta.
Pead uskuma, et on vaid aja küsimus, millal seda matši juhtima asud
ja arvan, et Borisiga arenes ta inimesena.
Asi muutub isiklikuks.
„Tahad, et sinu ema nutaks või tema ema nutaks?
Oled uhke serblane. Uhke perepea.
Teeksid pere kaitsmiseks kõike.
Just nii tulebki mängida. Sellise suhtumisega.
Sest Rafael tahab sedasama, Roger tahab sedasama
ja Andy tahab sedasama.
Nad tahavad oma peresid kaitsta. Nii et mine ja tee ära.“
Siis pidime veel alistama mõned sisemised deemonid,
millest ma rääkida ei saa.
Miks ta viimase takistuse ees vääratas?
Boris sai teada, et Novakit painas miski,
mida ta oli teinud väljaspool väljakut
ja ta karistas end selle eest alateadlikult väljakul,
finaalides kaotades.
Boris ütles Novakile, et kuni ta sisemiste deemonitega rahu ei tee, ta ei võida.
Me rääkisime väljakuvälistest tegevustest,
millest võiks kasu olla
ja ka nendest, mis tegelikult segavad.
Ta küsis: „Mida sa tennisest tahad?
Kas su eesmärk on selge?“ Ütlesin: „Jah, muidugi.
Tahan kirjutada selle spordi ajalugu ja tahan teha seda sinuga.“
Nii et olime kohe ühel lainel.
Selle suhte eesmärk
oli võitmine.
Ja ma pole rahul enne, kui trofee on sinu.
2014. A WIMBLEDONI FINAAL
Uskumatu.
Kas pole?
See matš oli kui ameerika mäed.
Rogeriga murul mängides tuleb
võiduvõimaluse saamiseks anda endast parim.
Mäng on veidi muutunud, mis?
Väike tasuta tennise õppetund teile.
Roger Federer muutis mängu.
Ta seisab tagajoonel.
Ta võtab palli palju varem vastu. Mängib aktiivselt tõrjes,
üllatades sellega kõiki, sest tal on selleks vajalik tehnika.
See peab muutuma loomupäraseks. See peab olema vaistlik.
Novak suudab lüüa palli väga kiiresti, pool-lendpallina.
Sest ta pidi Rogeri mänguga kohanema.
See on lahing. Võitlus. Juhtub ootamatuid asju.
Keegi viib su mugavustsoonist välja.
Ole nüüd!
Djokovic on pahane.
Novak on väga emotsionaalne.
Ta muutub väga tujukaks, kui publik toetab teist meest.
Ja ta kasutab seda ära ning näitab sageli rahvale:
„Äratasite mind nüüd üles. Teen sellele vennale ära.“
Aga mõnikord annab see tagasilöögi.
Ta läheb endast välja ja kaotab kannatuse,
ta mõistus peatub ja ta kaotab.
Võlusõna on tasakaal.
Ta oli alati nii häirimatu.
Ta oli nii tugev ega taganenud kunagi.
Ta teab täpselt, mida ma läbi elan.
„Olen tagasi siin, kus pean olema ja keskendun järgmisele punktile.“
See matš tõi palju tõuse ja mõõnasid.
Kõige olulisematel hetkedel
andis Borisi kohalolu mulle jõudu
ja lisatõuke katsumusele vastu hakata.
Võrratu.
Võit kuulub Djokovicile.
6 : 7, 6 : 4, 7 : 6...
6 : 4 viiendas.
Nad kallistavad. Suurepärane, suurepärane finaal.
Ja ta läheb läbi värava, et kallistada oma sõpru ja lähedasi.
Hästi tehtud, Boris.
2014. aasta oli mõnes mõttes kui hüppelaud.
Suur algus. Meil oli pärituul purjedes,
mis võimaldas
järgmise kahe ja poole aasta jooksul võrratult esineda.
2015. A AUSTRAALIA LAHTISED MEISTRIVÕISTLUSED
2015. A MAAILMATURNEE FINAAL
Djokovic võitis järgmised kaks ATP finaali
ja viis seitsmest suurest slämmist, sealhulgas Prantsusmaa lahtised.
2016. A PRANTSUSMAA LAHTISED MEISTRIVÕISTLUSED
Kuid 2016. aasta suveks hakkasid järeleandmatu keskendumine ja surve
talle mõju avaldama.
Kui tahad olla tšempion, on kõik sinu teha.
Ma elasin üle ajaperioodi,
mil otsisin ennast väljakust eemal olles.
Nägin langust intensiivsuses, langust motivatsioonis.
Loomulik. Kui palju ikka võita jaksad.
Mängisin Wimbledonil, kolmas voor.
Olid mõned katkestused vihma pärast ja olin oma ruumis.
Ja ma lihtsalt istusin seal ja ütlesin oma tiimile:
„Kas te saaksite lahkuda? Tahan üksi olla.“
Ja ma vaatasin lihtsalt seina ja olin lihtsalt tuim.
Mul polnud mitte mingit indu.
Ja siis sain aru, et ta tahab mulle midagi öelda.
Ta ütles: „Kuule, boss, olen veidi väsinud.
Ma ei taha enam nii mängida, nagu varem.“
„Kuule. Esiteks ma armastan sind.
Ja ma austan sind.
Ja oleme teinud koos midagi,
mis on minu jaoks olnud uskumatu teekond.
Õppisin midagi enda kohta, tennise kohta
ja veidi ka sinu kohta.
Ma ei ole hea kaotaja.
Ja kui sa tahad minna Shanghaisse või Pariisi
ja oled seal õnnelik, siis ma ei ole sinu jaoks õige valik,
peaksime lõpetama.“
Meie suhtlus jätkus ka pärast seda.
See ei lõppenud.
Sest ta oli alati olemas. On siiani.
Boris on mu pereliige.
Shatzi!
Super.
- Kuidas läheb? - Hästi.
- Tore sind näha. - Läheb. Läheb, jah?
- Hakkame pihta. - Läheb.
Hakkame pihta.
Mulle meeldib.
- Nüüd on tähtis hetk. - Nüüd...
- Hästi. - Väga hea.
Jah. Mulle meeldib.
Kõik on hästi. Olen kombes.
Aga nüüd oled veidi...
veidi rohkem...
keskendunud.
- Sa ju tead. - Hästi. Hästi. Väga hea.
Olgu.
Tahan midagi meistrilt õppida.
Kuidas vastu lüüa, kuidas liikuda.
Proovin võrgu juurde tulla.
Kui järele mõelda, on tennis binaarne mäng,
mida mõõdetakse tabamustes ja möödalaskmistes, ühtedes ja nullides.
Boris teadis, kuidas väljakul numbritega mängida.
Väljakust eemal ei suutnud ta aga kunagi neid klappima saada.
Ehk oleks hea alustada sinu selgitusega.
Sest ma arvan... Mina ei saa küll aru
ja arvan, et paljud ei saa aru.
Kuidas sa üldse pankrotti jäid?
Hea küsimus.
Väga vähesed on seda mult päriselt küsinud.
Ma püüan selgitada seda parimal võimalikul moel.
Aitäh, härra. Suur tänu. Jumal õnnistagu teid.
Vinge.
Paljud sportlased, me usume, et karjääri jooksul tekkinud
sissetulek jätkub ka pärast seda.
Nii et me ei kohanda oma elustiile piisavalt kiiresti.
Kulutame aina raha, mida me enam ei teeni.
Ja kulutused on sama suured kui varem.
Nii et jah, ma süüdistan ennast.
- Aitäh. - Aitäh, Boris.
- Boris. - Aitäh.
Boris!
Ma ütlesin talle: „Boris, pane raha panka.
Ja ole rahul kahe, kolme, viie protsendiga.
Ära kuluta seda ära.“
„Ei, ei, ei. Ma oskan investeerida.“
Ütlesin: „Hästi. Tahad mängida Monopolyt?
Võta viis protsenti sellest, mis sul on, ja seda on miljoneid ja miljoneid,
võta see välja ja mängi sellega.
Ja kui sellest ilma jääd, võid öelda, et said õppetunni.
„Sain õppetunni.“
Aga see laps leegiga.
Ja mis veelgi olulisem, teda ümbritsevad inimesed...
kasutasid teda ära.
Pole keeruline mõista, miks Borisi sugune täht
meelitab inimesi, kes võiksid teda ära kasutada.
Ta on võluv, võib-olla veidi naiivne.
Ta on tark, karismaatiline ja väga kuulus,
selline, kellega on alati lõbus.
Ta elab nii nagu mängis tennist.
Tormab võrgu poole, võtab riske, läheb lõpuni välja.
Ja mitmeid aastaid võimaldas ta äritegevus
Hans-Dieter Cleveniga Borisile rokkstaarielu.
Cleven võttis produtsendi rolli,
maksis arveid, tegi salvrättidel tehinguid ja hoolitses raamatupidamise eest.
Cleven veendus alati, et Borisil oleks uhke elu jaoks piisavalt sularaha.
Vastutasuks sai Cleven kuni poole väärtuse tõusust Borisi turundamisest
ning superstaariga rambivalgust jagada.
Ta käis Borisi ja Lilly pulmas ning korraldas neile Oktoberfesti stiilis peo
traditsiooniliste kostüümidega.
Boris ja Lilly veetsid aega miljardäridega
nagu John Caudwell. Britiga, kes asutas ja müüs maha mobiiltelefonide impeeriumi.
Ja nad veetsid aina enam aega Mallorcal
ning laiendasid sealset maamaja. Kümne magamistoaga mõisat
53-aakrilisel maalapil.
Jah, Boris Becker, kunagine
tennisejumal, on nüüd ka televisioonis.
Tere tulemast mu maamajja Mallorcal. Tere tulemast vaatama Boris Becker TV-d.
See on vestibüül.
Siin üleval paremal on magamiskamber.
Ja sinna kaamerad ei lähe, see on selge.
Läheme otse elutuppa.
Siin näete kaminat.
Palkasime kuus marokolast ja töötasime
pool aastat, et kõik need detailid välja nikerdada.
Sport on mulle eluks vajalik.
Ja minu vanuses pole sörkimine enam nii kasulik.
Seepärast käin pigem ujumas.
Ja saan siin veidi lõõgastuda.
See maja Hispaanias oli tore, aga ma elasin Šveitsis.
2012. aastal pakkus Lilly, et võiksime kolida Wimbledoni. Ütlesin: „Mida?“
Kui on üks küla, mida siin maailmas armastan
ja koduks nimetan, on see Wimbledon.
Mind kutsutakse Inglismaa kõige populaarsemaks sakslaseks.
Ja minu vastus sellele on, et nimekiri pole vist kuigi pikk.
Tunnen end seal väga koduselt. Ja elangi sellest ajast Londonis.
Tere, Boris. Tore näha, härra.
Borisi jutust jääb mulje, justkui nad oleksid Lillyga
rahulikult paigale jäänud.
Kuid muretu elunautlemine oli kulukas
ja ta polnud õppinud majanduslikult arvet pidama.
Kui Lilly tahtis Šveitsist lahkuda, läksid Borisi ja Cleveni teed lahku.
Kuid see äride lahutamine tõi kaasa 3 miljoni eurose Šveitsi maksuarve,
mida ta ei suutnud maksta.
Kuna Cleven oli läinud,
pöördus Boris abi saamiseks Briti pankurite poole Arbuthnot Lathamis,
kellel oli lahendus pakkuda.
Borisile pakuti laenuks 4,6 miljonit eurot,
mis oli tagatud brändisaadiku ja telenäo tulevase teenitava tuluga.
Boris Becker!
Ühel või teisel viisil
maksab Inglismaa lemmiksakslane kindlasti laenu tagasi.
Umbes aasta pärast laenu saamist tekkis probleem,
et ma ei suutnud seda tagasi maksta,
kuna mõned mu lepingud olid ära langenud.
Scheisse.
Kui ma oleksin sitakott, oleksin võinud öelda:
„Ise tegite sellise lepingu. Ebaõnn.“
Aga ma polnud sitakott. Ütlesin: „Mul on Hispaanias maamaja,
väärtusega kümme miljonit eurot.
Nii et maamaja on tagatis
ja mul on aega teile tulevastest tuludest tagasi maksta.“
Kuid siis saime teada, et maamaja oli tagatis
ülemikulaenule, mille John Caudwellilt sain.
- John. - Terekest. Kuidas läheb?
- Tore näha. - Tore näha.
Aitäh, et aega leidsid.
Neid asju vist IKEA-st ei saa, mis, John?
Kuna see oli üleminekulaen, oli selle intress 25%.
Miks nii kõrge? Esiteks, sest mul oli kiiresti raha vaja
ja teiseks, sest pidin maja kolme kuu pärast maha müüma.
Olgu, müüd maja maha, aga sul on vaja raha, et see korda teha.
Nii et võtad lühiajalise kõrge intressiga laenu.
Kuid majaga oli olukord nutusem, kui Boris oli mõista andnud.
Boris võlgnes töötajatele üle 500 000 euro ja tal oli teisigi võlgu ning kulutusi,
mis ta tähelepanu vajasid.
Kas laenust oleks kõigeks piisanud?
Miks sa selle 1,2-miljonilise üleminekulaenu võtsid?
Ma ei saa öelda, mida selle eest tasusin,
kuid ma ei teinud seda isikliku kasu nimel.
Pidin arveid maksma.
Mu elustiil oli ilmselt ikka liiga kallis.
Pidin maksma endisele abikaasale. Mul oli neli last.
Ma ei teinud seda isikliku kasu jaoks vaid kulukate arvete tasumiseks.
Boris ei teinudki maja korda.
Ja kui sai teatavaks, et kedagi pole kodus, kolisid sisse kutsumata külalised.
Kakskümmend viis aastat Elu ja olen ikka
Püüan ronida suure lootusemäe otsa
Et jõuda sihtkohta
Kas keegi tahab jalutama minna?
Tule.
Eesmärk täidetud?
Täiega.
Näete, väidetavalt käisid marokolased
ja tegid selle kõik käsitsi.
Boris Beckeri pesapalliväljak.
Tenniseväljak.
Ahjaa, tenniseväljak.
Algne reket. Sellega võitis Boris Becker Wimbledoni 1985., 1986. ja 1987. aastal.
Sünnipäevatorti on veel veidi järel.
Istume lihtsalt mullivannis...
Selles mullivannis on istunud ka Boris Becker.
Meedia pasundab sellest praegu.
Aga kuidas saab sellise elu juures selle nii käest lasta?
Räägime kunagisest väga rikkast mehest.
Isegi pankroti ajal, uskuge või mitte, olin ikka miljonär.
Aga siis oli juba hilja.
Pidin maksma makse, laste elatist,
finants... kõike.
Nii et ma olin kui orav rattas,
püüdsin teenida piisavalt raha, et vee peale jääda.
Aga auk oli juba kaevatud.
Ja labidad muutusid aina kallimaks.
25% laen kasvas nii suureks, et Boris ei suutnud seda tasuda.
Nii et Briti pank esitas edukalt avalduse Londoni kohtule
Borisi pankroti väljakuulutamiseks.
Pankrot mõjus Borisile karmilt.
Need kaks on Renshaw Cupilt, mis on originaali koopiad.
Dateerimata, aga...
Kohus määras eraõigusnõustaja Mark Fordi, kes võttis poole Borisi sissetulekust
ja realiseeris Borisi hinnalisima vara võlausaldajatele tasumiseks.
USA MEESTE ÜKSIKMÄNGU TŠEMPION
Pankroti väljakuulutamisel saavad varad...
ÜK PANKROTIHALDUR
...või kindlasti varade ülejääk võlausaldajatele kättesaadavaks.
Pankroti korral kanduvavad need varad üle haldurile
ja tema ülesanne on leida spetsialistid,
et varad maha müüa.
ÜKSIKMÄNGU TŠEMPION
Mängijale, ja see ei kõla hästi, kuid trofee ise ei tähenda suurt midagi.
Vaatad 17- ja 18-aastaselt oma trofeesid?
See on ju igav!
Neile tekib tähendus vaid vanusega.
Nüüd meeldib mulle trofeesid lastele näidata.
Tõesti meeldib.
Mida ma teha saan?
Ühtäkki, nagu välk selgest taevast,
visati Borisile päästerõngas väga ebatõenäolisest kohast,
Kesk-Aafrika Vabariigist.
Nad pakkusid Borisile tähtsat positsiooni, mis võiks kõike muuta.
DIPLOMAATILINE AUASTE!
Ta kutsuti eriatašeeks
spordi-, humanitaar- ja kultuuriküsimustes.
Boris võlgnes hea õnne Stephan Welkile,
kes aitas Beckeril diplomaatilise passi omandada.
Welk oli isehakanud diplomaatiaekspert.
Stephan, kellega kohtusime esimest korda, ütles...
TERE TULEMAST SAATKONDA
...et president ja suursaadik tunnustavad mu rahvusvahelist positsiooni.
BORIS BECKER, ATAŠEE BRÜSSELIS
„Sul on eri rassidest perekond,
nii et mõistad mõningaid probleeme paremini kui enamik valgeid inimesi.
Ja sulle plaanitakse anda, koht julgeolekunõukogus New Yorgis.“
Ütlesin: „See tundub tõsine asi.“
Stephan ütles, et võiksin kasutada puutumatust
pankrotimenetluse peatamiseks.
Ja ma ütlesin: „Oota, need on kaks eri asja.
Ja pole kuidagi omavahel seotud.“
Aga oled ise öelnud:
„Taotlesin diplomaatilist puutumatust, kuna see on vajalik,
et sellele farsile lõpp teha.“
Nii et sa oled ise need kaks asja sidunud.
See on õige, kuid need ei ole kuidagi omavahel seotud.
Olin segaduses.
BECKER TAOTLEB PUUTUMATUST
Ühest küljest teatasid Borisi advokaadid,
et tema suursaadiku staatus andis talle pankrotimenetlusel puutumatuse.
Boris ütles, et see on tõsi, aga ei ole ka.
Need ei olevat omavahel seotud.
Mõtlesin, mida arvati
Kesk-Aafrika Vabariigis?
Kesk-Aafrika Vabariigis Boris Beckerit otsides
on kõige parem alustada muidugi kohalikust tenniseklubist.
Härra? Härra?
Kus on Boris Becker? Boris Becker?
- Suursaadik? - Jah.
- Just, mainekas suursaadik. - Jah.
Just, just, just.
Nii et teda polnud kohalikus tenniseklubis.
Ehk leiame ta diplomaatide peolt?
Siin on kõik diplomaadid. Mida nad arvavad sellest, et Boris on diplomaat?
- Teate küll kõlakaid... - Nad naeravad!
Tõesti?
Olen sakslane, jah, aga ma pole siin veel ühtegi sakslast kohanud.
See on inimene, keda paljud teavad ja austavad
ning ühtäkki kuuled ja loed selliseid asju.
Ja tegelikult ei oskagi midagi arvata.
- Kas sul on Kesk-Aafrika Vabariigi pass? - Jah, on küll.
See on väidetavalt dokument, mille esitasid kohtule
hr Beckeri advokaadid tõestuseks, et teda ei saa süüdistada.
Mida arvab sellest mees, kelle allkirja sel dokumendil näeme?
See on täiesti võlts.
Kas hr Boris Becker on teie läbiviidava juurdluse subjekt?
Jah. Ta omandas selle passi ebaseaduslikult.
Mul on päris pass.
See on Brüsselis saatkonnas, viimase info kohaselt.
Ja ma ütlesin: „Jumal, miks mina? Miks jälle mina?“
Uskusin välisministrit ja seega, oli see pettus?
Sõimasin oma tuttaval, Stephanil näo täis.
HOMMIKUSÖÖK „PALEES“ MAKSIS 540 000 EUROT
Selgus, et Welk on petis ja ta vahistati kelmuse ning võltsimise eest.
WELK VAHISTATI AUGUSTI LÕPUS
Tuli välja, et Borisi diplomaatiline pass pärineb partiist, mis varastati.
BECKERI VÕLTSITUD DIPLOMAATILINE PASS
Võltspassid müüdi narkodiileritele ja petistele.
UIMASTITEGA SEOTUD RIKKUMISED, DOKUMENTIDE VÕLTSIMINE
Ja üks neist sattus Šveitsi miljonäri poja kätte,
kes õhkis tahtlikult oma Ferrari,
et panna toime kindlustuspettus.
Vaata üles, Lilly. Kena. Aitäh, Boris.
See oli huvitav aeg.
Varsti pärast seda andis mu naine lahutuse sisse.
BORIS PANEB VASTU!
TENNISESTAAR PURUSTAB PANKROTI-KUULUJUTUD
BORISI ABIKAASA JOOMATUURID,
PAAR ON OMADEGA PÕHJAS
BORISI ABIELU LAGUNEMINE JA MIS JUHTUS
TOL ÖÖL, KUI NENDE KOJU KUTSUTI
WIMBLEDONI AJAL POLITSEI
BECKER LAHUTAB PÄRAST 13 AASTAT
Me pole ikka rahaasju kokku leppinud.
Kõik, kes mind teavad, teavad, et olen helde inimene
ja tahan, et tal läheks hästi.
Kui olen taas jalul, tagasi, vabanen vanglast ja nii,
istume maha ja leiame lahenduse.
Boris tegi seda tenniseväljakul sageli.
Leidis lahenduse.
Ja paistis, et lahendus oli ka rahalistel ja juriidilistel probleemidel.
Inglise pank aktsepteeris Hispaania maja võla kattena.
HR BECKERI PANKROTIVARA ON VABASTATUD
Paistis, et Boris võitis.
Kuid siis astus ette järgmine oponent.
Borisi endine partner, Hans-Dieter Cleven.
Suhte äkilisest lõpetamisest haavunud Cleven väitis,
et Boris võlgnes talle enam kui 40 miljonit eurot,
mida Boris aga eitas.
Mehed käisid kaks korda Šveitsi kohtutes, kus Boris võitis mõlemad korrad.
BORIS BECKERI VÕIT HANS-DIETER CLEVENI ÜLE
Kuid siis, Borisi üllatuseks, otsustasid Inglise pankrotihaldurid,
et võlg Cleveni ees on päris.
Pankrotimenetlus pidi läbi saama.
Ühtäkki, meie kõigi üllatuseks,
aktsepteeris haldur ta nõude pankrotimenetlusse.
Esiteks, miks ma peaksin sellele mehele raha maksma? Mis alustel?
Ja teiseks, mul pole seda niikuinii.
Nii et mis valikud mul on? Lisaks...
Olen nüüd viis aastat pankrotis olnud
nõude pärast, mida ei ole kusagil maailmas tõestatud,
sealhulgas Šveitsis.
Kas ma saan sellest aru? Ei.
Kas see toimub? Jah.
Cleveni lugu oli tõesti raske mõista.
Seda võis pidada kui nurjunud abieluks,
mis oli alguses ilus, kuid muutus lõpuks inetuks.
Lahutuse osana lehvitas Cleven
näiliselt võlgade nimekirjaga...
mis sisaldas ebamääraseid tasusid, laenu- ja erakulusid.
Kõik ilma kviitungiteta.
ERAKULUD? KVIITUNGID? ETTEVÕTLUSMAKS?
Kuigi Šveitsi kohtud lükkasid nõuded tagasi,
allkirjastas Becker dokumendi.
Borisi sõnul tegi ta seda teenena, et aidata Clevenit maksutagastustega.
Dokument jahmatas mind.
Mida Boris küll mõtles?
Boris läks lõplikuks arvete klaarimiseks Zürichisse.
Rahvarohke lennujaama koosolekuruumis
püüdsid Boris ja ta advokaadid Cleveniga kokkuleppele jõuda.
Pärast pikka kauplemist tegi Cleven ebatavalise pakkumise.
Ta oli nõus loobuma miljonitesse eurodesse ulatuvast nõudest,
kui Boris lihtsalt tema juurde naaseb.
Boris polnud nõus sellist hinda maksma.
Ta naasis Londonisse.
Londonist sai aga juriidiline lõks.
Pankrotihaldur ei lubanud Borisil
kasutada kahanevaid varasid Cleveni kohtusse kaebamiseks.
Haldurid asusid hoopis Cleveni poolele ja nõudsid Beckerilt võla tasumist.
Kaks kuud hiljem algas kriminaalmenetlus.
Hr Becker ütles, et ta ei teadnud või sai halba nõu.
Või et ta nõunikud käskisid tal teha seda või teist.
PROKURÖR, MAKSEJÕUETUSTEENISTUS
- Te ei uskunud seda? - Ei, seepärast olemegi siin.
BECKER PEITIS PANKROTI AJAL TROFEESID
Kaitse aktsepteeris fakte.
Raha kanti üle.
EBASEADUSLIKUD ÜLEKANDED
Tal oli kinnisvara, mida väitis endal mitte olevat.
DEKLAREERIMATA KINNISVARA
Kõik jõudis välja selleni, mida hr Becker väitis,
et teab ja ei tea.
Mina väitsin, et ta on ebasiiras ja tema väitis, et on siiras.
BECKER: MA EI PEITNUD KAHTE MILJONIT
Kohtus ja isegi avaliku arvamuse puhul
oli selle juhtumi puhul tegemist iseloomu küsimusega.
Kas Boris oli lihtsalt hooletu ja naiivne, või priviligeeritud sportlane,
kes ei arvanud, et peab reeglite järgi mängima?
Teeme Borisi taas rikkaks.
Ja sa panustasid sellise summaga.
Annetasid 541,11 eurot.
Äkki saame talle raha üle anda.
TEEME BORISI TAAS RIKKAKS
Boris!
Meil on veel üks väike kink. Oliver Pocherilt ja ta publikult.
532,38 eurot kingituseks. Teile!
Boris!
Saaksite lehvitada? Lehvitage vähemalt rahale!
Täna algab Boris Beckeri kohtuistung Londonis.
Haldur väidab, et ma ei tee koostööd.
Arvab, et peidan trofeesid, varjan seda ja teist.
Jõuame kriminaalse tasemeni.
Ja siis nad võtavad su sihikule.
Paparatsod ootasid kohtumaja ees,
et kas või korraks Borisile ja ta tüdruksõbrale Lilianile
enne kohtuprotsessi algust pilk heita.
Vandekohus keskendus vara ja eksabikaasadele tehtud maksete varjamise
asemel Beckeri mineviku, oleviku ja tulevikuga rahu tegemisele.
Kas ta oli õppinud tõtt rääkima, või rääkis ikka iseendale lugusid
liiga noorelt tšempioniks saanud 17-aastasest?
Kuuekordne suure slämmi võitja Boris Becker mõisteti
maksejõuetuse seaduse järgi süüdi neljas talle esitatud süüdistuses.
„JÄID ILMA KARJÄÄRIST JA MAINEST, KOGU OMA VARAST“
Kohtunik sõnas: „Mõistan, et tunned menetlusest tulenevalt
piinlikkust, kuid see pole sind alandlikumaks muutnud.“
Alandlikkus ja piinlikkus. Minu arvates oli ebaaus,
et kohtunik ootas mõlemat.
Täpselt nagu meie fännidena eeldame, et sportlased
on väljakul õelad ja pressikonverentsil suuremeelsed.
Kuidas peaks keegi, ka Wimbledonil sündinud meister,
sellest aru saama?
Ta pöördus minevikku,
mõtles oma saavutustele ja tegudele.
Tšempioniks saamiseks pead uskuma, et oled võitmatu,
puutumatu, pead olema valmis sellega lõpuni minema.
Ja pead tõenäoliselt olema valmis kõigeks, et võita seda punkti, seda mängu
või seda setti.
Nii et see võib minu arvates
tekitada olukorra, kus sa arvad, et oled puutumatu
ka päriselus, kuid see pole nii.
27. APRILL 2022 KAKS PÄEVA ENNE KARISTUSE MÄÄRAMIST
Aga tahtsin teiega rääkida, sest seda võimalust ei pruugi enam tulla.
Karistus määratakse kahe päeva pärast.
Palvetan lihtsalt iga päev, et karistus oleks leebe.
Ideaalis tingimisi karistus.
Võtan mis tahes karistuse muidugi vastu, mul pole valikut.
Seis on selline.
On kolmapäeva pärastlõuna. Reedel tean, mis mu elust edasi saab.
Kuidas sa seda enda jaoks mõtestanud oled? Millest sa viimased paar päeva mõelnud...
Keeruline on.
Väga raske.
Raske on.
Olen omadega...
põhjas.
Ma ei tea, mida sellest arvata.
Võtan selle vastu.
Ma ei kavatse end peita või põgeneda...
Aktsepteerin mis tahes karistuse.
Sellel on põhjus.
See juhtub põhjusega.
Mu elu on alati olnud veidi teistsugune kui enamik teisi elusid.
Mu kasvatus oli teistsugune. 17-aastaselt Wimbledoni võitmine samuti.
Järgnevad 36-37 aastat pärast seda on olnud teistsugused.
Ma ei oskagi midagi öelda, soovin sulle reedeks palju edu.
Jah. Aitäh.
Süüdake reedel küünal, eks?
Nii et selline on olukord keskväljakul ja mul on hea meel tervitada
esimesel päeval John McEnroed.
Peame nautima iga siinset päeva.
Ja ma ütlen väga lühidalt.
Boris, me armastame sind. Igatsen sind, mees.
Olen nüüd 54-aastane. See pole veel kõik.
Üks peatükk tuleb veel.
Tere hommikust.
- Tere hommikust. - Tere!
- Tere hommikust. Aitäh. - Head päeva, Boris.
- Aitäh. - Nautige päeva.
Aitäh.
Mõnikord tuleb olla nõrk. Tuleb tunnistada oma piiranguid ja vigu.
Võib-olla saab ta nüüd võimaluse oma minevikuga rahu teha.
See painas teda minu arvates väga pikalt.
Sellega lõppeb üks pikk teekond, mis sai alguse aastate eest.
„KUI SEISAD SILMITSI TRIUMFI JA KATASTROOFIGA
NING KOHTLED NEID PETISEID ÜHTEMOODI“
Minu aastad.
Mu jutt vastab tõele.
See on päriselt juhtunud.
Alati tuleb vasakule minna. Alati vasakule.
Siin see kõik algas.
Boris Beckeri elu sai alguse tol päeval Londonis.
Ja sellest päevast alates hakkas Saksamaa tema vastu huvi tundma.
Siin on mõnus, mis?
Lõppude lõpuks,
tean, et see kõlab väga paatoslikult, aga siin mu elu algas.
Seepärast teeme seda filmi ja räägime Wimbledonist
ja sellest kõigest, sest siit sai kõik alguse.
Kui ma poleks seda mängu tol hetkel võitnud,
oleks kõik teisiti läinud.
Ma polnud tol hetkel piisavalt küps
paljudeks asjadeks, mis siis järgnesid.
Tol ajal oli kõik väga tõsine ja range,
seepärast oleksin võinud veel paar aastat oodata.
Võite mulle öelda: „Lihtsamini oleks ka saanud.
Oleksid võinud nõustuda sellega ja midagi ilustada...“
Aga see pole mina.
Mul ei kästud 17-aastaselt Wimbledoni võita, ma lihtsalt võitsin.
Nii et see on osa mu DNA-st ja olen selle üle uhke.
Selline ma olen.
BORIS VABASTATI PÄRAST 8-KUULIST VANGISTUST
JA SAADETI ÜHENDKUNINGRIIGIST VÄLJA.
ÜK SEADUSTE KOHASELT
SAAB BECKER NAASTA 2024. AASTA NOVEMBRIS.
NICK BOLLETTIERI MÄLESTUSEKS
Tõlkinud Vivika Aleksejev