Boris Beckert négy vádpontban találták bűnösnek
a csődtörvény alapján...
Az egykori háromszoros wimbledoni bajnok két és fél évet tölt majd...
Egyből a börtönbe vitték. Bizony. Hihetetlen.
Boris Becker börtönben.
Nem tudom, mondhatom-e így, de megint beütött a szar.
Megint megtörtént vele.
De akármibe lefogadom,
hogy mire kijön, levonja belőle a tanulságot,
és ugyanaz a német fickó lesz, aki mindig is volt.
A Wandsworth a börtönök között is kemény hely.
Az elvetemült bűnözők közt mindennapos a drog és az erőszak.
Bár Boris csak pár hetet töltött ott,
mielőtt átszállították egy külföldieknek szánt börtönbe,
wandsworthi fogsága alatt kemény iróniát kellett kiállnia.
Nem egészen öt kilométerre van a bajnok dicsőségének színhelyétől.
Ez az! Megcsinálta.
A bajnokság győztese Becker!
A meccslabda Beckeré!
AUSZTRÁL FEDETTPÁLYÁS TENISZBAJNOKSÁG
Ezt nem hiszem el.
A VILÁG BORIS BECKER ELLEN
MÁSODIK RÉSZ: KUDARC
’91-ben életem legjobb három évét tudhattam magam mögött.
De sehogy sem tudtam megbékélni.
Öm, megérkeztem a wimbledoni bérelt házba, és elszomorodtam.
Először merült föl bennem,
hogy befejezem a teniszt.
A legkülönfélébb dolgok jártak a fejemben,
tudják, a gondolat, hogy 25 éves vagyok.
Björn Borg volt a hősöm. Az ő karrierje jutott eszembe...
Gém, szett és bajnoki cím McEnroe-nál.
Borist kísértette, ahogy Borg abbahagyta a teniszt
25 évesen.
Miután kikapott John McEnroe-tól a US Open döntőjében,
Borg fogta az ütőit, lesétált a pályáról, ki a stadionból,
és ellenfelei legnagyobb döbbenetére egy csapásra visszavonult.
A második helyezett Björn Borg igazi hatalmas bajnok.
Sajnálattal vesszük tudomásul, hogy nem tudja személyesen átvenni a második...
Szeretném Björnt együttérzésemről biztosítani,
mert szerintem óriási bajnok, és...
Azt mondta, azután elfáradt mentálisan.
Az tényleg lehet, tudják, mint kiderült.
Nagy kár volt érte.
Már nem tudok elég erőfeszítést ölni a játékba.
Olyan sok éven át megtettem,
de már nehezemre esik, mondjuk, napi négy órát edzeni.
A magam örömére továbbra is teniszezni fogok,
de már soha nem térek vissza,
hogy a világelső címére törjek.
Még jól játszottam,
csakhogy volt egy kis gondom.
Volt némi problémám fejben.
Hogy örömömet lelem-e benne? Már nem. Már nem öröm teniszeznem.
Minden itt kezdődött.
Ez...
Itt mindig úgy megrohannak az érzelmek.
Most az jutott eszembe, hogy mi van, ha idén nem jutok be.
A kudarctól való félelem.
Azon is múlik, hogy kitől kapnék ki.
Ha Stefantól, az oké.
Lendltől viszont katasztrófa lenne.
Egy balféktől nagyon szar lehet kikapni.
Jézusom, ez a közelébe’ nem volt az outnak!
Jaj, ne már!
Semmi-15.
Végig csak őrá figyelt.
Ott ment, akkor is csak őt nézte.
Ó, fogja be!
Wimbledonban a hetedik lehettem a világranglistán.
Azt hiszem, hatodik helyen voltam kiemelt.
Szóval tudtam, hogy... füvön jó voltam.
Szerettem a borítást.
Bejött az a stílus, a füves pálya.
Tehát a bajnok
négy meccslabdával szemben.
Gém, szett, meccs.
Wimbledonban 1991-ben Michael Stich lett Boris ellenfele a döntőben.
Borggal ellentétben Boris győzelem után akart visszavonulni,
és keresve sem találhat jobb győzelmet, mint a feltörekvő német csillag ellen.
Az angol lapok persze ráharaptak a dologra,
Wimbledon első német-német döntőjére.
Egyiküknek,
a bajnoknak szinte már ez volt a természetes közege.
A másik német kölyök meg egyszer csak ott termett a döntőben.
Mivel Boris volt az első, aki 17 évesen nyert Wimbledonban,
ő volt a nagy hős.
Újra világelső voltam, a negyedik wimbledoni győzelmem előtt álltam.
Szombat este, mikor koncentrálnom kellett volna, sírva fakadtam.
Azt mondtam: „Ismerem magam.
Ha megverem Michael Stichet, visszavonulok.”
Már bizonyítottam. A világ egyik legjobb játékosa vagyok.
Ennyi volt. Jó lesz így.
Ha nyerek, ott helyben visszavonulok.
WIMBLEDONI DÖNTŐ
Volt valami stratégiája a döntőre,
hogy hogyan játsszon Boris ellen?
A győzelem.
A győzelemért játszom.
Nem azért, hogy elkerüljem a vereséget.
Gém, első szett Stichnél, 6:4 arányban.
Egyértelműen én voltam a favorit, és hát a jobb játékos is,
de valahogy ösztönösen féltem attól a pillanattól.
Ösztönösen is rettentő kényelmetlenül éreztem magam
abban a helyzetben.
Gém, második szett, Stich, 7:6-ra.
Megnyertem
a második szettet a rövidítésben, kezdett ráébredni, hogy innen már
nehéz lesz megnyernie a döntőt.
És elkezdett nyafogni, meg kicsit hisztizni, hogy úgy mondjam.
Engem persze ez még jobban felvidított.
Out!
Sose viselkedtem annyira kínosan,
mint azon a wimbledoni döntőn,
úgy 800 millió vagy egymilliárd ember előtt.
Picsába!
Én voltam a világelső.
Mégis iszonyatosan sportszerűtlenül viselkedtem.
Meccslabdához értünk. Boris adogatott.
És teljesen biztos voltam benne,
hogy a gyengémre fog szerválni, tenyeresre.
És megcsinálta!
Michael nagyon örült.
És az öltözőbe érve én is örültem,
mert mégsem hagytam abba.
Azt mondtam:
„Azt a kurva, már... majdnem abbahagytam, majdnem!”
Tudják, Michael szépen ünnepelt tovább,
ő lett Németország második wimbledoni bajnoka,
nekem pedig... nekem így jó volt.
Ami viszont hiányzott...
Találnom kellett egy asszonyt.
Muszáj... meg kell... A teniszt ugyan imádom,
de mikor hazaérek, valami hiányzik.
Családot szeretnék alapítani.
Barátokkal vacsoráztam egy étteremben, és egyszer csak belépett Barbara.
Megláttam, és mondom: „Hmm.”
Mondtam neki: „Figyelj, tudom, hogy öntelten hangzik,
de szerintem nemigen van ezen mit beszélni.
Szerintem te leszel a feleségem.”
Esküszöm.
Igen, már akkor mondta, csak nem nekem,
hanem egy barátomnak.
Nekem viszont azt a legendás kérdést tette fel,
amit sem azelőtt, sem azóta senkitől nem hallottam, hogy...
Vagyis: „Hozzád menjünk, vagy hozzám?”
Mire én: „Most találkoztunk, nem megyek veled sehova.”
Bementünk egy bárba, és mindenki minket bámult.
Ment a szövegelés, a mutogatás,
és akkor leesett, hogy miért is kérdezte, hogy:
„Hozzád vagy hozzám?”
Nem is annyira csábításnak szánta,
hanem inkább engem akart megvédeni, tudják.
Tudják, nem nagyon terveztem semmit. Csak szerelmes lettem.
Ennyi. Nem gondolkodtam tudják,
azon, hogy ez mit jelent a jövőre nézvést, vagy milyen jövő várhat.
Tudják, csak a pillanatnak éltem, gondoltam, az maga az élet.
Boris akkoriban iszonyú híres lehetett Németországban.
Mitikus hősnek számított, igen.
Megvolt benne... az a kisugárzás,
az a légköri energia, amivel beragyogta a szobát,
minden felderült, ha belépett.
Nagyon ügyesen kezelte ám őket, megértette a sajtót.
Nagyon gyanakvó volt, védelmezni akart.
Csak tudják, hogy a nagy hős,
a szőke, kék szemű német
egy fekete nőt válasszon feleségének, az óriási dolog volt ám.
Tudják, beleszerettem egy fekete nőbe Münchenben, és pont.
Színvak vagyok. Nem láttam, hogy sötétebb a bőre az enyémnél.
Magába a nőbe szerettem bele.
És hát olyanokat kellett hallanom a feleségemről,
meg ő is olyanokat hallott, hogy az hihetetlen.
NE MONDJANAK BABSRÓL NÁCISÁGOKAT
„FEKETE BOSZORKA”
BORIS A RASSZISTÁKNAK: SZÁLLJATOK LE A NŐMRŐL
BECKER SZERELME FELLOBBANTOTTA A NÁCIK FAJI FELSŐBBRENDŰSÉGI ELKÉPZELÉSEIT
RASSZISTA GYŰLÖLETHULLÁM BECKER BARÁTNŐJE ELLEN
A TENISZSZTÁR KIAKADT A NÁCI NEHÉZFIÚK CSÚFOLÓDÁSÁN
A német sajtót kezdetben...
MIJE VAN, AMI KARENNEK NINCS?
...ez készületlenül érte.
RASSZISTA GYŰLÖLET!
BORIS BARÁTNŐJÉT CSÚNYÁN MEGSÉRTETTÉK
Nagyon is fekete-fehér volt. Menj vissza, ahonnét jöttél!
EREDJ VISSZA A BOZÓTBA
Tudják, a rasszizmuson nem lehet változtatni.
Már volt benne részem.
Olyan, mint a szobában rekedt bűz, érezni lehet.
Hogy hiába veszel részt te is, mégsem...
Az asztalhoz mégsem ülhetsz oda.
Csak egy karnyújtásnyival arrébb. Tudják, így működik ez.
Mindenkinek van egy fekete barátja.
De vajon a lányodat hozzáadod-e ehhez a baráthoz? Na ugye.
Tudják, ez egy másfajta személyes tér.
HA KIMOZDULUNK, BALHÉRA SZÁMÍTHATUNK
BECKER BARÁTNŐJE SZERINT RASSZISTA GYILKOSTÓL KELL TARTANIUK
Becker érkezik a hamburgi Rothenbaumra
reggeli edzésre, testőrök gyűrűjében, mint mindig.
Mivel fenyegetések érték a teniszsztárt és családját,
riadókészültségben állnak a biztonsági erők.
A RENDŐRSÉG VESZÉLYBE SODORT MINKET
Sajnos tíz éve még enyhébb volt,
mostanra viszont mindenki normálisnak tekinti,
együtt élünk a problémával.
Németes a külsőm,
de az életben egyáltalán nem németes az ízlésem.
A 90-es évek Németországában hoztuk szóba a rasszizmust.
„Szégyelljétek magatokat!”
Egyértelműen rájuk mutattunk.
Adtunk pár interjút, és egy címlapon is szerepeltünk
mindketten meztelenül.
Néhány hét leforgása alatt mi lettünk az álompár,
az élő példa, hogy egy vegyes kapcsolat micsoda csodákra képes Németországban.
Meglehet, hogy ez így hazugság volt,
de legalább kicsit tisztelni kezdtek minket.
Attól állt át a német sajtó,
hogy Boris kiállt értem, mellettem,
és hogy elválaszthatatlanok voltunk.
Egyszer csak normálissá vált.
És szerintem igen gyorsan hozzászoktak,
hogy ez a helyzet, a nő marad.
És onnantól elfogadtak.
VELED VAGYOK, BABS
Boris Becker és Barbara Feltus ma valóban
kimondta a boldogító igent.
A sajtónak és a közönségnek egész délután várakoznia kellett,
mire végre megérkezett az ifjú pár.
Százak gyűltek a városháza elé,
csak hogy megpillanthassák a párt. Jövő hónapban gyermekáldásnak néznek elébe.
Szenzációszámba ment az esküvő.
Terhes voltam.
A médiafigyelem össztüzében
egy fotós még pincérnek is álcázta magát.
Paparazzók próbálták megvesztegetni a barátainkat.
Vajon Bumm-bumm Bébinek, vagy Babsnak, vagy valami másnak
fogják hívni Boris és Barbara fiát?
Egyelőre egyikük sem szeretné elárulni.
Újságírók táboroztak a ház előtt.
Reggel kávét vittem a paparazzóknak.
„Mégis mit keresnek itt előttünk?
Úgysem fogok az utcán szülni.”
Magánkórházba mentünk.
Emberek nővérkének öltözve próbáltak bejutni a terembe.
- Feltus asszonyhoz. - Sajnos nem engedhetem be.
- Nem? - Nem.
Akkor megmutatná, hová megy?
Nem. Nézzen körül, és távozzon, kérem!
Sajnálom.
Csak szeretném tájékoztatni önöket,
hogy megszületett a fiunk, és mind az anyuka, mind a baba jól vannak.
Nagyon rövid szülés volt, a gyermek súlya 3,17 kg.
Igen, az is téma volt, hogy először...
Hogy kire hasonlít, tudják.
Hogy milyen...
Olyan tökéletes lett. Csudálatos volt.
Itt van velünk a fotográfus és nagypapa, Ross Feltus.
Na igen,
bitang jó dolog nagypapává válni.
Nagyon örülök, hogy itt lehetünk ma reggel.
Mi is örülünk, és persze a nézők is.
És persze azt is szívesen megnéznénk, milyen képeket készített.
Abba akarta hagyni, mikor találkoztunk,
és ha nem is én győztem meg, hogy játsszon tovább,
de azt mondta, ha elmegyek vele, folytatja.
Aztán még jó pár évig játszottunk. Mi...
Főleg én.
Jó, de azért benne volt...
- A csapatban. - ...vele utazott.
Vele utaztam, persze, de a csapat tagjaként, igen.
Igyekeztem minden támogatást megadni,
de nagyon csodáltam magát a tettet.
Tudják, hogy kiállt, megcsinálta, és megnyerte.
WORLD TOUR-DÖNTŐ
A szemünk láttára tett csodákat.
Egybevágott azzal, amit én szerettem, csapatban dolgozni,
sikerre vinni, tudják, felvirágoztatni.
Eleinte Tiriac is ott volt.
Szerettem, hogy ott van.
Ügyes védelmező volt, akár egy pajzs, ez tetszett.
De, öm, mivel nem az én menedzserem volt, nem is az én szavam számított.
Mikor megtörtént a váltás,
az mindannyiunkban keltett némi bizonytalanságot.
Voltak köztünk nézeteltérések, hát szétváltunk.
Egyedül én szálltam vele szembe.
BECKER MENEDZSERE
„Ion, mindenki segíteni akar, csak te mondasz ellent. Te ellenem vagy.”
Mondtam neki: „Nem. Ezt nem érted. Én nem vagyok rád szorulva.
Alighanem te se vagy rám szorulva.
Mindenki más ajnároz.
’Nagy vagy, Boris.’ ’Szuper vagy, Boris.’ ’Boris, így. Boris, úgy.’
És ráadásul még pénzed is van.
Úgyhogy óvatos légy! Én nem szorulok rád.”
És ezzel... Kezet ráztunk, ittunk rá egyet, és még aznap este elváltunk.
És az új emberei, akiket választott, homlokegyenest különböztek tőlem.
Egy sportoló csakis annyit ér, amennyit a körülötte állók.
A jó társaság a mennyekig emel.
A rossz társaság a pokolba ránt.
Az államügyészség elégedett, hogy a vádlott vallomást tett.
Miután
Tiriactól elvált, egész sor bűnügyi vizsgálat és per sújtott le Borisra.
Miután Németországban bűnösnek vallotta magát adócsalásban,
Boris egy új üzlettárs kezébe helyezte minden bizalmát,
Hans-Dieter Clevenébe.
A rajongó Cleven segített visszafizetni az adóhátralékát
a német kormány felé.
BECKER ADÓPARADICSOMBA KÖLTÖZIK
És átcsábította Borist a vállalkozásbarát Svájcba,
ahol Cleven egy sor közös vállalkozást hozott létre,
hogy Borist brandként dobja piacra.
Boris visszavonulása után pedig
Cleven meghitt bizalmasa lett,
aki leendő profitjuk terhére előleget adott Beckernek,
hogy Boris belekóstolhasson néhány befektetésbe.
A Sportgate honlap bíróságra került, és egy éven belül csődbe jutott.
’VÁDLOTT’
Organikus élelmiszerrel és sportkötszerrel házalt.
A Boris Becker Marketing nem vonzott elég ügyfelet, és tönkrement.
Adójóváírással pénzt csinált Mercedes-kereskedésekkel
Kelet-Németországból.
Borisnak jobban feküdt, ha a sportnál maradt.
Cleven és Boris egyenlő arányban, közösen tulajdonolták a Völkl Tennist.
Ám mikor elvállalta egy online pókercég képviseletét,
az nem jól vette ki magát.
Boris minden teniszdíját eljátszotta néhány rossz leosztással.
A karrierem után nyilván jó életet akartam,
csakhogy engem nem az motivált, ami az emberek 99%-át, hogy pénzt keressek
minden áldott nap.
Elejétől fogva így volt.
Már 17 évesen megvolt az első millióm, úgyhogy csak úgy szórtam a pénzt.
Nem érzékeltem, mi az értéke. Mit tudtam én, mennyi egymillió!
Mit tudtam én, hogy az emberek 99%-a sose keres meg ennyit!
A profi karrieremet soha nem a pénzkereset vezérelte,
hanem hogy címeket nyerjek el.
Az, hogy a világ legjobb játékosa legyek, a világelső.
Én ezért akartam játszani.
Azt hiszem, ’93-ban volt.
Boris felhívott, hogy: „Figyelj, fel tudnál készíteni
Wimbledonra és a US Openre?”
Én meg: „Oké.”
Aztán kifizettem a jegyem Montrealba, szóval...
Még nekem került pénzbe, hogy eddzem.
Mind a mai napig várom a... tudják, a repjegy visszatérítését.
A FÖLDRE HULLOTT TENISZCSILLAG
Láthatóan nem edzett túl keményen. Csak még nem állt készen, hogy abbahagyja.
Mondtam neki: „Boris, figyu, játsszunk pár meccset,
hogy formába kerülj.” „Jó, csináljuk!”
Úgyhogy felhívtam a torna igazgatóját L.A.-ben.
Hogy: „Mibe kerülne, hogy Boris szabadkártyát kaphasson?”
Hívom Borist, hogy: „Figyelj, ezt tudják ajánlani.”
„Jól van, legyen így!”
Visszahívtam a fickót.
„Rendben, elvállalta.”
Nem sokkal később Boris: „Mégsem vállalom.”
Barbarával hívatott föl.
Azt mondta: „Indianapolisban játszik inkább.
Ott kért szabadkártyát.”
Én meg: „Indianapolisban? Hát jó.”
„De... Figyelj, nagyon szeretné, ha ott lennél.„ Meg bla-bla-bla.
Én erre: „Barbara, figyelj!
Ha tényleg szeretné, hogy ott legyek, hívjon fel ő, jó?
Csak ennyit kell tennie.” De nem hívott.
Nekem is volt elég bajom.
Épp egy borzalmas válás kellős közepén voltam.
Ott voltak a gyerekek.
Lakást kellett bérelnem.
Mondtam: „Ha edzeni akarsz, gyere ki a Hamptonsba.”
„Jó, már indulok is.”
Oké.
Két órával később: „Mégse jövök.”
Már csak ráhagytam: „Akkor hajrá!”
„Hát tudod, a legjobbakat!”
A 20-as éveimben jártam, és a visszatérést fontolgattam,
és a legjobbakkal akartam körülvenni magam,
és szerintem akkoriban Nick volt a világ egyik legjobb edzője.
Jól nézel ki, bébi!
Ki lesz a következő interjúalany?
Holnap meglátogatjuk Bollettierit.
- Nicket? - Nicket.
- De imádom. - Igen?
Mit küldhetnék neki? Van nálam valami?
Küldhetnék neki egy hangüzenetet.
De ez Boris életrajza,
úgy örülök, hogy benne vagy, hisz az életének is részese voltál,
nagyon fontos voltál neki és nekem is.
Hiányzol. Jó, hogy nemsoká találkozunk.
- Szia! - Hát nem aranyos?
Boris teljesen másfajta gyerek volt.
Az egyik legkülönösebb játékos, akivel dolgom volt karrierem során.
A legfőbb, ami Borisról eszembe jut,
hogy nem szeretett sokat diskurálni a játékáról.
Volt egy ilyen megjegyzése, hogy:
„Minél többet dumálsz, annál többet kell bizonyítanod.”
Azt mondta: „A legtöbb edző túl sokat szövegel.”
Röptében jött a hír: Nick Bollettieri Beckert fogja edzeni Agassi helyett,
ezt adják össze!
Mikor Agassi otthagyta Bollettierit, abból nagy szenzáció lett.
És mikor én felkerestem Nicket, az is nagy hullámokat vert,
biztosan Agassi táborában is.
TENISZAKADÉMIA
Floridába utaztam.
Nick legjobb edzőivel dolgoztam,
egy bizonyos Mike DePalmerrel és egy Red Ayme nevezetűvel.
Most mindenki mélyebbre vigye be az átemelést!
Sidney, ide fel, a hálóhoz! Egész a hálóig!
Freddy, indíts, tessék befejezni a labdát!
Gyerünk!
Eredj a hálóba, és küldjed a labdát!
UTAZÓEDZŐ
Így, Sidney! Máris jobb.
Ha valaki akkora bajnok, mint Boris,
egy győztes, akkor a győzelem megszokássá válik.
Néha a vereség is szokássá tud válni.
Boris újra rászánta magát.
A lelkierő, amiről tanúbizonyságot tett,
teljesen példátlan egy teniszkarrier ilyen késői pontján.
Hihetetlen erőnlétre hozta fel magát.
Vagy 12 kilót lefogyott.
És mikor visszatért a porondra, nagyon könnyű volt, és fitt.
Bizony. Kicsikét duci volt ám itt-ott, bébi.
Az egyszer biztos.
De attól megszabadultunk.
Nem hiszem, hogy igazán nagy hatással voltam a játékára.
De azt hiszem, Boris azt az érzést veszítette el kicsit, hogy kicsoda is ő.
Szerintem az én sikerem mindig is abban állt,
hogy meg tudtam győzni másokat, hogy győztesek.
Bébi, ha énvelem edzel,
segítek, hogy a legjobbat hozd ki magadból.
Jót tett nekem az, amit Nick Bollettieri képviselt.
Nem bonyolította túl, a győzelem volt a lényeg.
Úgyhogy az egy nagyon jó időszak volt, kiéhezett voltam,
újra kezdtem ráérezni az ízére.
Bennem maradt még valami, amit meg akartam mutatni.
Nekem újdonság volt, hogy kellő munka árán valamit létre lehet hozni.
Lenyűgöző volt látni, hogy képes volt
egy elképzelést így megvalósítani.
Sokan mondták, hogy hol mindenütt laktunk.
De nem laktunk igazán sehol.
Repülőkön éltünk, meg szállodákban, tudják.
Most pedig van egy kertem, tudják, gyógynövényekkel meg banánnal.
Együtt sosem lehetett kertünk.
Rohanásnak éltem meg.
Végigvágtattunk a napokon, szinte az éveken is.
Merő hajsza.
Úgy éreztem...
Hajszoltnak éreztem magam.
Nagyon érzelemdús volt ám.
Rengeteg hullámheggyel és rengeteg hú, de mekkora hullámvölggyel.
Mint egy utazás, egy hatalmas, gyors száguldás. Olyan érzés.
- Száguldás. - Értem.
Jó volt száguldani, olyan volt, mint egy nagy kaland, tudja?
Nagy kaland volt...
és egyetlen napját sem hagynám ki.
MECCSLABDA
DÖNTŐ
Becker számára óriási a tét.
A világelső Pete Sampras ellen áll ki.
Tudják, Borist Németországban
nagyon nehéz megverni.
Hiszen 9000-en szurkolnak neki.
Így elég nehéz.
Mindenhova meghívnak,
és el is kell menni, hogy bejöjjenek a pontok meg a pénz,
és ez is a munkához tartozik.
333 000 DOLLÁR
Egy teniszkarrierben a vége a legnagyobb kihívás.
A 20-as évei derekán még erős az ember.
Csakhogy az ellenfelek még erősebbek.
Hogy lehet mégis megverni őket?
Mindig is az erőm volt a legnagyobb adum.
A karrierem második felében az elmém lett a legnagyobb erősségem.
A taktika és az ellenfelek megfejtése lett a legnagyobb adum.
NEGYEDDÖNTŐ
Nagyon érzelemből játszottam.
Ha, mondjuk, stabilan és jól éreztem magam,
a legjobb formámat hoztam.
De ha valami kizökkentett, felkavart, az meglátszott a játékomon.
Wimbledonban ’91-ben megvertem.
Két évvel később remek formában éreztem magam,
azzal érkeztem meg Wimbledonba,
hogy más nem nyerheti el a címet, csakis én.
Kemény ötszettes meccs volt.
Az ötödik szettben értékesítette a bréklabdáját.
Hiba!
A második adogatásomra készültem.
Boris csak feltette a kezét, mintha nem állna készen a fogadásra.
Ön szerint szándékosan, hogy kibillentse?
Igen.
- Hiba. - Ismét kettős hiba.
Ez döntötte el a meccset.
Térfélcsere jött,
és én odaszóltam neki valami nem túl kedveset.
Elárulja, mit mondott neki?
Nem.
Kérdezze őt, ha még emlékszik.
Nem emlékszem. Alighanem fejben már másutt jártam.
Mondhatott, amit akart, nem tudott volna kizökkenteni.
Szerintem nem volt túl sportszerű,
de míg egyfelől, tudják, nem volt épp a legtisztességesebb,
másfelől viszont az én hibám, hogy rosszul reagáltam rá.
De még mindig idegesíti.
Bizony, mind a mai napig.
Érdekes, hogy 30 év múlva is emlékszik rá.
Ha bántotta, hogy megfordítottam, ő meg kettős hibát szervált, hát na bumm.
Elég kemény csávó volt.
Nem kellett, mondjuk, sokat dédelgetni meg dicsérgetni.
Tettük a dolgunkat.
Tudják, Nick megerősített.
Agassi és Bollettieri a nyilvánosság előtt szakított,
márpedig előbb vagy utóbb Agassi ellen is mindenképp játszanom kellett.
Övé minden idők egyik legjobb szervafogadása.
Az én erősségem, a szervám is mindig az ő kezére játszott.
Szerintem a lehető legjobbját hozza.
De őszintén szólva rémisztő lehet Agassi ellen, ha ilyen formában van.
Eléggé a karrierem vége felé játszottam vele.
ELŐDÖNTŐ
Ő volt a jobb, ő volt a fiatalabb, és simán... csak úgy játszadozott velem.
Semmi-15.
Én ’94-ben kezdtem Andrét edzeni,
Nick pedig akkoriban nyilván Borist edzette.
Andre sok évet eltöltött mellette, szóval lehet, hogy valamiért megorrolt rá.
Az én taktikámat, ahogyan én játszottam Borisszal, azt teljesen kikukáztam.
Hiába játszottam ellene már csilliárdszor,
ha egyszer Andre úgyis totál másképp játszik.
Gém, Agassi.
Borisnak a szervájában rejlett az ereje,
és a visszaadhatatlan ászaiban.
Úgyhogy rögtön hozd a pontot, előnyből kell kezdeni.
Ne hagyd, hogy Boris beálljon egy neki kényelmes ritmusba.
Andre pedig istentelenül elkente Boris száját,
alighanem konkrétan Boris karrierjének legcsúfosabb vereségét mérte rá,
minden borításon, de füvön meg pláne.
Nem is tudom, de vagy 6-1-re megvert az első szettben.
4-1-re vezetett, nevetgélt meg vihorászott,
egyszerűen felmosta velem az én saját, otthonos wimbledoni centerpályámat.
Valahányszor Andréval találkoztunk,
mindig az volt a legnagyobb akadály, tudják,
mert annyi érzelem dúlt olyankor.
Óriás győzelem, ha nyertünk. Iszonyú kudarc, ha vesztettünk.
Eszméletlen adottságai voltak,
lehetetlen labdákat képes volt visszaadni.
Csodálatos!
Kezdem nagyon sajnálni Boris Beckert.
Mindenki azt hitte, hogy ennyi volt.
Ön is azt hitte?
Nem, én nem.
- Őszintén? - Őszintén nem hittem, hogy vége.
Azon töprengtem, hogyan foghatnám meg.
Lendületben van, nyerésre áll.
Hogy fordíthatnám meg?
Idő.
Muszáj rákérdeznem,
mert mindenki másképp meséli a sztorit.
Biztos én is másik verziót ismerek.
Az ellentmondásos wimbledoni vitába nem megyek bele.
Az a pillanat az egyik legnagyobb tanulságul szolgált.
Bármi legyen az állás, sose veszíts az éberségedből!
Mondtam neki egy bizonyos dolgot.
Nem szeretném elárulni, hogy pontosan mit mondtam neki.
Csak annyit tudtam, hogy nagy ütést kell bevinnünk,
hogy Andre is megemlegesse, és a VIP-lelátó is.
„Megvan a számod, bébi.”
Szép volt!
Andre finom lelkű volt.
Megviselték a dolgok.
Akkoriban Brooke Shields volt a jegyese.
Azt hiszem, megejtettem pár nyájas megjegyzést a menyasszonya, a lelátó felé,
és ezt az egészet nagyon színpadiasan adtam elő.
Agassi ráharapott.
Boris úgy meséli,
hogy valahogy incselkedve integetett Brooke-nak, vagy valami hasonló,
és ez valahogy kizökkentette Andrét.
Hallotta már ezt a sztorit?
Soha. Pedig alighanem tudnék róla, ha így történt volna.
Igen, hisz mindannyian a VIP-lelátón ültek.
Talán azt hittem, nekem integet.
Úgy próbálta kizökkenteni, hogy nekiállt Brooke-nak csókokat dobálni.
Emlékszik ilyenre? Volt-e...
Én nem emlékszem, de tudja,
hogyha ő így meséli, hát így meséli.
Megértem, hogy ez felbosszantotta,
ha integetett Brooke-nak, meg ilyen marhaságokat csinált,
persze hogy erre berágott Andre.
Egyfelől ha csak egyetlen tollpihe rosszul hull alá,
már az ki tud zökkenteni.
Még akár egy Andre Agassi kaliberű játékost is.
És másfelől viszont, tudják,
akár még egy kocsit is ledobhatnak mellé a tetőről, arra se rezdülne össze.
Attól függ. Hogy éppen mi játszódott le benne.
Végül is a Brooke-kal kötött házasságuk nem bizonyult sikeresnek.
De hát odakint, a verseny hevében
bármit megtesz az ember a győzelemért.
Gém, Becker.
Lehetett látni a szemében, amikor összenéztünk,
hogy mehetünk is haza, ezt megnyeri.
Gém, Becker.
Ez az.
Gém, szett és meccs, Becker.
2-6, 7-6, 6-4, 7-6.
Persze viszonozta a szívességet, hisz a teniszben mindig kétszer találkozunk.
Andre meg akarta mutatni, hogy játékosként fejlődött,
és még Nick Bollettieri sem taníthat ki senkit, hogyan játsszon ellene.
ELŐDÖNTŐ
Így hát pár hét múlva újra találkoztunk.
Hű, de nem bírtuk egymást.
Finoman szólva.
Azon a meccsen a nyomába se lehetett érni.
Megint bepróbáltam a stratégiát
- Brooke-nál... - Igen!
...igyekeztem a csapata felé,
de persze már nem ugyanúgy reagált.
Andre pedig nekem támadt, de úgy telibe.
Már a teniszpályán persze.
Az volt a lényeg, hogy kiszámíthatatlanul játsszak.
Ha egydimenziósan játszom, hogy szerva-röpte, első és második adogatás,
akkor Agassi éktelenül eltángál, nem igaz?
És pontosan ez is történt.
Gém, meccs, Agassi.
Három szett az egyhez.
Hát csak azt játszottam ellene, amit szoktam.
Szerintem mindenkinek megvan a taktikája,
amit nem szokás kiteregetni,
és ugyanígy ami mindennél fontosabb,
hogy jól fogadjam a szerváit.
Igyekszünk megfejteni a másik adogatási szokásait.
És az enyémet Agassi valahogy nagyon jól olvasta.
Borisnak volt egy árulkodó jele.
Aztán Münchenben, két és fél hónappal a visszavonulása után,
elmentünk az Oktoberfestre.
Boris értünk jött, kicsit be volt csípve,
és Boris megkérdezte Andrét:
„Honnan tudtad ilyen jól megfejteni az adogatásom?”
Erre Andre felállt,
felállt, és végigcsinálta a,
tudják, végig, az egész szertartást,
és a legvégén bal felé pörgette a nyelvét,
és azt mondta: „Szélesen jobbra, az egyenlő oldalra fogsz szerválni.
Ha középre öltöd ki a nyelved, középre is ütöd.
Ha szélesen kinyújtod, az előnyoldalra ütöd.”
Out.
Egyenlő.
Boris teljesen összezavarodott,
mikor Andre elmesélte, hogy a nyelve árulta el a dolgot.
Aztán megkérdeztem Andrét: „Hát nekem miért nem mondtad el soha?”
Mire ő: „Ha ezt elmesélem, még te sem hitted volna el.”
Azután sose kapott ki többet Boristól.
Egy teniszév szerintem kutyaévnek számít.
Olyan sok érzelmet élünk át, olyan sokat utazunk,
olyan sokat edzünk, olyan sokat csalódunk.
A teniszezők általában többet veszítenek, mint nyernek ám.
Az ember többnyire vesztesként kullog el a helyszínről.
- Boris úr, üdvözlöm! - Köszönöm.
Hölgyeim és uraim, köszöntöm önöket a „Boris Becker személyesen” műsorában.
Két nap van karácsonyig.
Boris, hadd játsszam el ismét a karácsonyi angyalkát.
Mi lenne a három kívánsága 1996-ra?
A legnagyobb sportolói kívánságom egy Grand Slam-győzelem volna.
Végül 1996-ban ért véget Ausztráliában,
még egyszer megmutattam, hogy amikor nagyon kell, akkor jó vagyok.
DÖNTŐ
Ott volt Barbara is, tudják, sőt Noah is.
Akkor láthatta először nyerni az apukáját.
Ott voltak velem, akik fontosak voltak az életemben.
Azt hiszem,
azt szerette volna, ha a fia majd macsó pasiként
emlékszik rá.
Boris lelkesen játszik, nem igaz?
Huszonkilenc éves voltam,
csakhogy akkor már 14 éve játszottam profiként.
Az pedig nagyon hosszú idő.
Mondhatni, 29 évesen még nem olyan öreg valaki.
Viszont azzal a háttérrel, ahonnan én jöttem,
örökkévalóságnak számít.
- Higgyék el, egy emberöltő! - Igen.
Az egy csodálatos pillanat volt. Csodálatos.
Csupa öröm volt.
Az ausztrálok fantasztikus teniszszurkolók.
A tenyerükön hordták. Nagyon-nagyon jó meccs volt. Imádtam.
- Ennyi! - Gém, szett, meccs...
Becker megnyerte a második Australian Openjét.
Azután talán még ünnepeltünk is vagy két percig.
Az 1996-os torna férfi egyéni bajnoka Boris Becker Németországból.
Nos, már öt éve, hogy legutóbb szólhattam önökhöz.
És az igazat megvallva nem is hittem, hogy van még bennem egy Grand Slam.
De...
De a feleségemnek köszönhetően...
akitől oly sok támogatást és szeretetet kaptam az elmúlt öt év alatt,
mégis képes voltam rá.
És szeretném megköszönni az edzőmnek, hogy szította bennem a tüzet,
és olyan önbizalmat adott, amit már rég nem tapasztaltam.
Köszönettel tartozom a szponzoroknak is, a Fordnak és a Channel 7-nek is,
tudják, hogy pénzzel támogatták az eseményt.
Remélem, tele van.
Ez a torna egy igazán nagyon pazar verseny.
És hiába vesztettem annyiszor az első fordulóban...
otthon aztán mégis vicces volt visszanézni a tévében.
Ismét a világranglista első-második helyének kopogtattam az ajtaján.
Pete és Andre állt az első két helyen, de megszorongattam őket.
Wimbledonba már a világranglista második helyezettjeként érkeztem.
Én voltam az egyik favorit.
És a harmadik fordulóban egyszer
túl későn adtam vissza egy szervát tenyeressel.
Belefájdult a csuklója.
És eltört a csuklóm.
Nagyon úgy fest, hogy Boris...
feladja.
Bizony. De kár az egykori bajnokért!
Mit csináljak?
Jött a sok rehab meg orvosok és injekciók és tabletták, minden,
csak hogy a pályára visszajussak.
Én akartam eldönteni, mikor hagyom abba.
Szerintem fontos az ép eszem megőrzése végett,
hogy ne egy sérülés állítson már meg.
WIMBLEDONI NEGYEDDÖNTŐ
Egy év múlva Pete Samprasszel játszottam a negyeddöntőben.
És már előre tudtam, hogy ő egy icipicit talán túl jó.
De jól játszottam, és gondoltam, milyen szép lenne így befejezni.
A világelső teniszező ellen,
aki minden idők egyik legjobbika, a wimbledoni centerpályán,
a számomra legtöbbet jelentő tornán.
Hosszú.
Gém, szett, meccs, Sampras.
És Sampras jutott tovább az elődöntőbe.
Alighanem ez volt az utolsó meccsem Wimbledonban.
- Öröm volt veled játszani. - Oké, veled is.
Megmondtam neki: „Ez az utolsó mérkőzésem, visszavonulok.”
Be volt mikrofonozva a pálya, amiről nem tudtam.
Tényleg ezt mondta. Több oka is lehetséges.
Például a vereség pillanatának hevében.
Ahogy öregszünk, fizikailag már nem visszük sokra.
És mentálisan is más.
Amikor már... Sokat...
Nagyon nehéz továbbra is úgy hinni magunkban,
bárkiről is legyen szó.
Elég nagy vagy, hogy eldöntsd, mit teszel.
Ha abba akarod hagyni, hát hagyd! Ha nem, hát ne!
Ha valami másba akarsz belefogni, hát tedd azt!
De azért sokat elért.
Boris beteljesítette-e mindazt, amire hivatott volt, vagy...
Nem.
Nem. Korántsem.
Rájöttem, így nem mehet tovább.
Még egyet játszani akarok Wimbledonban, és annyi.
Amilyen hülye vagyok, meghúztam a jobb bokám, méghozzá focizás közben.
Az orvosom azt mondta: „Nem, ilyen bokával nem játszhatsz Wimbledonban.
Komolyan mondom. Nem játszhatsz.”
Mire én: „Nem érdekel, mit adsz be nekem,
az se érdekel, mennyire fáj,
akkor is játszom egy utolsót Wimbledonban, és kész.”
Ne hagyják őrizetlenül értékeiket rövid időre sem.
Hadd kérjem továbbá,
hogy a mérkőzés alatt ne használják mobiltelefonjaikat a pálya körül.
Kérjük, kapcsolják ki őket. Köszönjük.
Már bejelentettem, hogy ez lesz az utolsó tenisztornám.
Mindig is úgy gondoltam, hogy nem szeretném a második pályán befejezni.
A centerpályáról akarok visszavonulni.
Rangsor szerint már nem voltam a legjobbak között,
el kellett fogadnom, bármelyik pályára raknak.
De Wimbledon varázslatos hely.
Eljutottam a negyedik fordulóig.
Így Patrick Rafter ellen beraktak a centerpályára.
NEGYEDIK FORDULÓ
És úgy éreztem: „Talán van esélyem.” Kezdtem elveszteni az eszem.
Aztán visszazökkentem a valóságba, hogy: „Miről beszélek?
Örülhetek, hogy egy igen tiszteletreméltó játékos ellen léphetek ma pályára,
és a wimbledoni centerpályára.”
Mint a moziban. Kell egy jó forgatókönyv.
- Nyugodt. - Meccslabda ellene.
- Out! - Gém, szett, meccs, Rafter.
Rafter három szettben győzött, 6-3, 6-2, 6-3 arányban.
Őrségváltás.
Na most, azt hiszem, már rögtön a meccs után kinyitottuk az első sört.
Aztán jött még egy sör, és kezdett elszaladni velem a ló.
Azután el akartam búcsúzni az edzőmtől, a gyúrómtól,
és a húrozómtól egy vacsorán, amit a Nobuba szerveztem aznap estére.
Hazamentem a szállodába, ott volt az édesanyám meg a feleségem.
Épp a második fiunkkal volt terhes.
Mondtam nekik, hogy: „Holnaptól otthon ülő férj leszek, és apa,
de ma este ünnepelni akarok.”
A feleségem kissé kiborult.
„A teniszkarrierednek vége. Már felelősséget kell vállalnod.”
Mire én: „Jó. Holnaptól fogok is. De ma este hagyjatok békén!
Most utoljára vagyok teniszező. Holnaptól vége.”
Ez jelentős pillanat volt az ön számára, úgy értve...
Igen.
De azért volt ilyen jelentős, mert azelőtt vesztette el az apját.
Az anyja még
feketében járt, hiszen gyászolta a férjét.
Olyan érzés volt, hogy elhúzott, és minket csak úgy otthagyott a porban.
Tényleg drámai helyzet volt.
„Ki ez az ember? Én nem ilyennek ismerem.”
Majdnem olyan volt, mintha...
Hogy... A csapat tagja voltam, és egyszer csak kirúgtak,
hiszen vége lett a munkának.
Anyámmal volt egy hosszú vitánk az erkélyen.
„Nem, anya, anya, hát nem érted.
Most az egyszer utoljára a fiúkkal akarok ünnepelni.”
Annyit mondott: „Boris, nehogy valami hülyeséget csinálj!”
Ünnepeltünk, megittunk még egy-két pohárral,
és összefutottam Angelával.
Két héttel azelőtt ismerkedtünk össze, szintén a Nobuban.
Sok minden elhangzott.
Nem szeretnék a részletekbe belemenni,
de annyit mondhatok, hogy elmentünk a hátsó helyiségbe.
Nem, nem a raktárszekrény volt. A Nobuban messze túl kicsi a tároló.
Nézzék csak meg a Nobuban,
abban a raktárban lehetetlen bármiféle testmozgást végezni.
Összejöttünk. Szexeltünk.
Még csak a telefonszáma se volt meg. Nem maradtunk kapcsolatban.
Ennyi volt az egész.
Visszamentem a csapatomhoz, a fiúkhoz.
Tudják, kifizettük a számlát, és hazamentem.
Másnap reggel hazarepültünk Münchenbe.
Több oknál fogva is nagyon nehéz időszak volt ez az életemben.
Apám nem sokkal azelőtt halt meg.
A családban ő volt a döntéshozó,
úgyhogy az, hogy azelőtt halt meg, hogy visszavonultam,
az a mai napig is nehéz.
Úgy szeretném, ha velem lenne.
Mi mást nem tudott még kiverni a fejéből?
Hát, maga a tény, tudják, maga az, hogy visszavonultam.
Már elegem volt, de még mindig fiatal voltam.
Még előttem állt az élet, szóval nem lehetett tudni, mi jön most.
Olyasmi ez, tudják, mint besétálni egy sötét szobába.
Fogalmad sincs, mi vár rád.
Meccslabda Wimbledonban...
Annál felemelőbbet elképzelni sem tudok.
Ha majd egyszer véget ér a teniszkarrierem,
utána nem olyan szakmát választok, amiben az izgalmat keresem.
Azt a magánéletemben fogom keresni akkor.
Rettenetesen nehéz, mikor abbahagyja a játékot az ember.
Sokat beszélgettünk erről Borisszal.
Eltart egy darabig, mire belerázódik az ember,
mire felhagy azzal a struktúrával, az időbeosztással...
hogy mit tehet és mit nem.
Azzal, hogy imádja a pályát, edzeni, versenyezni, nyerni.
Teljesen másik életbe csöppen az ember.
Mióta visszavonult,
Borg magánélete tragikus fordulatot vett,
a tenisztornák világelsőségétől
tízévnyi boldogtalan házasságig, gyermekelhelyezési vitákig,
többmilliós üzleti veszteségekig, vélhető kábítószer-használatig.
Életének válságos szakasza ez.
A média Borg visszavonulás utáni életét hosszú szappanoperaként tálalta.
Majd’ egy évtizeddel a visszavonulás után
megkísérelt régi dicsőségében visszatérni a Tourra,
régi küllemével és faütőjével együtt.
Ám a játék túllépett rajta.
A Borg- vagy Becker-féle egykori sztároknak
meg kell tanulniuk a való világban élni,
miután abbamarad az éljenzés.
Nehéz tud azért lenni, hogyha valaki már hozzászokott egy bizonyos bánásmódhoz,
ami aztán egy csapásra megváltozik,
főleg, mikor már kezd többet veszíteni,
és fel kell hagyni a tenisszel és az ember identitásával, meg az egész marhasággal.
- Nem is marhaság, de... - De.
...a sportolóknak kijut belőle. Nem könnyű.
Az élete hirtelen... Hatalmas törés következett be, tudja?
És erre szerintem nem igazán lehet felkészülni.
„Most mi lesz?” „Hogyan tovább?”
„Most itthon maradsz?” „De mihez fogsz kezdeni?” Tudják?
Így hát azt hiszem... tudják, elváltak útjaink.
Nyolc hónappal később érkezett egy fax.
Nagyjából emlékszem a szavakra. Ime...
„Talán nem is emlékszel rám.”
„Legutóbbi találkozásunk, már nyolc hónapos.”
„Itt a számom. Hívj fel!”
Képtelen voltam elhinni.
Következő héten Londonban találkoztam Angelával. Tudják, kibéreltem...
azt hiszem, egy egész emeletet a szállodában.
Nagyon nagy volt rajtam a nyomás.
És akkor bejött. Nagykabát volt rajta.
Levette. Előrehaladott terhes volt.
És elmagyarázta nekem, hogy én vagyok az apja a gyereknek.
Mire azt mondtam: „Hát azért... Én hiszek neked.”
Hiszen szexeltünk.
„De azért... azért... Tudod, szüld csak meg,
aztán menjünk el az orvoshoz, és csináltassunk egy DNS-tesztet,
és ha tényleg az enyém,
akkor felelős vagyok érte. A gondját viselem, és kész.”
Ahogy Boris elmondta nekem meggyőző és egyszerű volt a történet.
Csakhogy mikor utánanéztem, kiderült, hogy valamivel
komplikáltabb volt a sztori,
főleg a baba születése után.
Amint megtudtam,
még 2000 tavaszán, hogy van egy...
egy másik gyerek, egy lány,
tudtam, hogy beszélnem kell Barbarával,
mert, tudják, neki ezt tőlem kell megtudnia.
Ha film készülne belőle, akkor más se lenne...
mint ordibálás meg ajtócsapkodás,
meg ilyenek, ha így nézzük, mintha egyetlen pillanatban mondaná el a sztorit.
De én tényleg nem így látom, mert annyi sok pillanat volt,
ahonnan az egész cselekményt meg lehetett volna változtatni, érti?
Nem csak azon a pillanaton múlt.
Nekem inkább fokozatos elsodródásnak tűnt, egy fokozatos elválásnak.
Kicsit most elérzékenyültem, de, tudja, az igazat mondom ám.
És hát azt mondta: „Én még mindig szeretlek.
És veled szeretnék maradni.
Valahogy, nem is tudom, de találjuk meg a módját!” Én pedig: „Hát, kösz.”
Hónapokon át a nyilvánosság... Még senki nem tudott róla. Nem került ki. De...
De bármilyen apróságról vitatkoztunk is, mindig előhúzta ezt a dzsókert, hogy:
„Jobb lesz, ha te befogod,
mert ha nyilvánosságra kerül, mit tettél, úgyis te húzod a rövidebbet.”
Mondtam, hogy: „Igazad van, de ilyen kapcsolatban én nem tudok élni.
Képtelenség.”
Mondtam: „Barbara, én szerintem tartsunk szünetet.”
BECKERÉK SZAKÍTANAK A FÉRJ REJTÉLYES „VISZONYA” MIATT
Amint Beckerék, Barbara és Boris, bejelentették, hogy különválnak,
Angela, Boris legkisebb gyermekének anyja, a nyilvánosság elé állt a nobus sztorival.
- Elnézést... - Nincs mit mondanom,
amíg a bírósági ügy le nem zárul.
Ám Boris nem úgy reagált, ahogy nekem mondta,
hanem akkoriban...
Ő BECKER SZERELEMGYEREKE?
...mindenféle humbuggal állt elő, amiben magát állította be
a Nobu-ügy áldozataként.
NEM VAGYOK A SZERELEMGYERMEK APJA
BECKER SZERINT SZEPLŐTELEN FOGANTATÁS TÖRTÉNT
„MAFFIAÁRMÁNY” BECKER LÁNYÁN
AZ OROSZ MAFFIA PÁLYÁZOTT A SPERMÁMRA
ANGELA SZERINT SZEXELTEK BORISSZAL
A NOBU RAKTÁRÁBAN
BECKER HAJLANDÓ A BABAÜGYBEN PERDÖNTŐ DNS-TESZTRE
EZ A TESZT BECKERNEK ÚJABB MILLIÓIBA KERÜLHET
Még régen beleegyezett a tesztbe, mikor Anna megszületett.
Ha még akkor megcsináltatja,
akkor sosem került volna nyilvánosságra,
mert akkor ő maga intézhette volna a sajtót, ahogy akarja.
Senkinek meg sem kellett volna tudnia, hogy mikor és hogyan történt.
HAZUG BORIS
Nem én hurcoltam meg. Ő hurcolta meg magát.
A BABA ANYJA SZERINT IGENIS TALÁLKOZTAK MÁR A GYORS HANCÚR ELŐTT
Üdvözlöm önöket, különkiadásunk címe:
„A rózsák háborúja: Becker kontra Becker.”
Miamiból kapcsoljuk kiküldött tudósítónkat, Christof Langot.
A miami városi bíróság épülete elől.
Úgy képzeljék el, hogy Németországban élőben közvetítették.
- Élőben? - Németországban élőben közvetítették
Boris és Barbara Becker válását, az egész tárgyalást. Élőben.
A tegnapi nap nagyon izgalmasnak bizonyult,
csakúgy, mint drámainak. Boris tegnap itt reggelizett,
majd ismét tárgyalást folytatott az ügyvédjével.
Azután Fisher Islandre autózott találkozni Barbarával és az ügyvédjével.
Történetesen ez volt az első alkalom, hogy szétköltözésük óta
bizalmas beszélgetést folytattak.
Olyan benyomást keltett, mintha egy nagy teniszmeccsre készülne.
A KIRAKATPER
Barbara aláírt egy német házasság előtti szerződést, ami maximálta a tartásdíjat.
Arra bazírozott, hátha a miami bíróság többet ítél neki.
Elment a Miami Beach-i lakásunkba a két fiúval,
és azt mondta: „Bizony... a legjobb ügyvédeket fogadtam fel.”
Cukkolt egy kicsit, úgyhogy mondtam neki: „Hát jó.
Nekem csak a második legjobbak jutnak.”
Az övé a legjobb ügyvéd, az enyém a második legjobb. Jó.
BARBARA ÜGYVÉDJE
Nagyon csalódottak vagyunk a jogi csűrés-csavarás miatt,
amivel a gyerekek elrablását próbálják iderángatni. Ez...
Sam Burstyn Floridában legendás ügyvéd volt,
nagy horderejű kábítószerügyi eseteiről híres.
Haladéktalanul visszaadta Boris adogatását, kifigurázva állításait,
hogy Barbara elrabolta a gyerekeket, mikor Miamiba vitte őket.
Azonban Boris a német kártyával vágott vissza neki.
Figyelmeztettek, hogy agresszív a pasas,
és persze nagyon okos is, úgyhogy vigyázzak vele.
Úgyhogy tolmácsot kértem.
Merthogy szeretnék az anyanyelvemen beszélni.
Ettől Sam berágott kicsit, mert így vesztett a lendületéből.
Tudják, gyorsan meg akart sorozni kérdésekkel,
csakhogy a fordítás jócskán lelassította a dolgot.
Erre nem igazán volt forgatókönyve.
A tanúvallomás jobb, ha...
Feltettük a kérdést, hogy jár-e Barbarának
a több pénz Amerikában
a német házassági szerződés dacára is.
Huszonnégy százalék szerint bizony jár,
58% azonban nem találja igazságosnak.
Oda-vissza mentek a jogi röpték.
Sam Burstyn azzal fenyegette Borist,
hogy finoman szólva is talán etikátlan üzleti tevékenységeiről fogja faggatni.
Cserébe Boris fogadkozott, hogy ügyvédei órákig vallatják Barbarát
a tanúk padján.
Barbara felhívott.
„Oldjuk meg! Nem akarok holnap a bíróságra menni.”
Erre mondtam... Én is kijátszottam a kártyámat.
„Megmondtam már, bármit is teszel, az jogos, neked van igazad.
Én basztam el.
De most már, fél évvel később
kezdesz... kezd eldurvulni a dolog az ügyvédekkel,
bíróságra mész, meg minden, ez nem fair.
Mondd meg, hogy mit kérsz, és én megadom neked.”
BECKERNEK MILLIÓKBA FOG KERÜLNI A VÁLÁS
Alkudoztunk.
Megegyeztünk, hogy nem közöljük az összeget,
de elhihetik, van mit a tejbe aprítania.
ÉLETEM LEGDRÁGÁBB 5 MÁSODPERCE
A válás és a gyermektartás megnövelte Becker kiadásait.
VÉGRE VÁLLALJA A ZABIGYEREKET, RÁFIZET
Ezek után még elítélték adócsalásért is, az is óriási büntetéssel járt.
BÖRTÖN BECKERNEK 13,3 MILLIÓS ADÓCSALÁSÉRT?
Boris csúfos vesztes szériába került, bár igyekezett méltósággal viselni.
Végül tán ő is és Barbara is saját bőrén tapasztalta meg
a wimbledoni centerpálya ajtaja feletti Kipling-idézet tanulságát:
„Ha a Sikert, Kudarcot bátran állod, s úgy nézed őket, mint két rongy csalót.”
Tévéadásban versz rommá.
De komoly.
Vagy kecske, vagy káposzta.
Annak, hogy ilyen szép családom van, ilyen életem a gyerekeimmel,
annak az a fájdalom is az ára volt, amit ki kellett állnom.
Úgyhogy nem is csak tanulópénzként tekintek erre,
hanem olyasmiként, aminek be kellett következnie ahhoz,
hogy most itt beszélgessünk, itt lehessek, tudja, hogy ők lehessenek a gyerekeim.
Egészében tekintek a dologra,
ebben látom a Borisszal való kapcsolatomat is,
nagy hálával tekintek arra, ami volt, és ami most van,
és szeretettel, tudja?
Megfogalmaznom csak most kell, hogy idejött.
Ilyen az élet, tovább kell lépni.
Feltéve, hogy a gyerekek jólétét biztosítjuk,
szerintem nekünk, felnőtteknek tovább kell lépnünk...
Számomra az volt a legnehezebb, hogy a lányomat hogyan kezeljem.
Aztán előálltam azzal, hogy: „Angela, ideje, hogy Anna megismerje a bátyjait.”
Van egy birtokom Mallorcán. Szerveztem egy nagy családi nyaralást,
ahol ott volt Anna és Angela egy fedél alatt
édesanyámmal, a nővéremmel és a fiúkkal.
Hihetetlen volt.
Ha valaki ezzel jön nekem, mikor annak idején megesett a dolog,
azt mondtam volna, hogy az ki van zárva.
Nem számít, mit szól a világ, mit szól a média,
ez egy teljesen normális családi helyzet volt.
Az időm felét Miami Beachen töltöttem,
a másik felét Zürichben, Svájcban. És Miami Beachen
elvittem egyszer Noah-t pizzázni a helyi olasz étterembe.
És odasétált egy nő a bárhoz.
És nála szebb nőt egyszerűen még életemben nem láttam.
Lilly egyik legfontosabb erénye mindig is az volt,
hogy alkalmazkodott a gyerekeimhez, ügyesen bánt velük, még a lányommal is.
Számomra ők a legfontosabbak az életben, akit ők megszeretnek,
annak már velem is nyert ügye van, hiszen ők azok...
akik igazán fontosak.
Mondtam neki: „Figyelj, házasodjunk össze,
szeretném, ha átköltöznél Európába.” Ő pedig...
„Jó. Igen. Szeretlek. Házasodjunk össze!”
Üdvözlöm az „Exkluzív különkiadás” nézőit,
Boris St. Moritz-i álomesküvőjéről.
A próba lesz az első dolguk,
miután a pár a puccos svájci St. Moritz városában landolt
egy különgéppel csütörtök délután.
Úgy tűnik, mindenki nagyon izgatottan várja az eseményt.
„Íme a menyasszony.”
Az autónál biztonságiak és a hotel dolgozói igyekeznek
a fotósok túlságosan is kíváncsi tekintetétől megóvni az arát.
Hátrébb, hátrébb, hátrébb!
Oké. Gyerünk!
„Én, Boris, ezennel feleségül veszlek téged, Sharlely.”
„És téged el nem hagylak...”
„Holtomiglan-holtodiglan.”
„Semmiféle bajban...”
Milyen pazar páros lenne kettejükből!
A hatszoros Grand Slam-bajnok, Boris Becker csatlakozott
a világranglista második helyezett Djokovic edzői csapatához.
Djokovic szerint Becker „igazi legenda”.
Csak nyugodtan helyezze kényelembe magát!
Így van, nézzük csak.
Megy a felvétel.
Kezdjük az elején!
Miért kereste meg Borist?
A mentális ereje miatt.
Leginkább így tudnám leírni Borist.
Beszélgettünk.
Mondtam neki: „Öreg vagyok én már ahhoz, hogy mellébeszéljek.
Figyeltelek a karriered során,
és mindig is afféle utcai harcosnak tűntél.”
„Ám a döntőt mindig eladod, bárki ellen játszol is.
Kikapsz, elpáholnak. Miért?”
Mire ő: „Igen, csalódott vagyok. Nem megy...”
Erre mondtam, hogy: „Biztos van oka. Beszéljük meg.”
„Hinned kell abban, amit mondok,
ez és ez a véleményem a tenyeresedről és a szervádról,
és a fonákodról meg a viselkedésedről,
szerintem kapkodsz, és még sok mindent hallottam rólad.”
Hat órával később azt kérdezte, hogy: „Leszel az edzőm?”
Őszintén, Boris remek munkát végzett Novakkal,
csak ez valamelyest olyan, mint azt mondani:
„Fáradj ki a pályára!”
„Így ni. Csak ügyesen!”
Elvégre Novak Djokovicról beszélünk.
Egész ügyesnek bizonyult, nem?
Biztos voltak taktikai húzásai.
Nem az, hogy Boris ne értene hozzá, de ez inkább
idebent dől el.
Ha egy Rafa Nadal ellen lépsz pályára,
akkor nem az számít, hogy hány tenyerest vagy visszaadhatatlant ütsz.
Hanem hogy jól tudd kezdeni a szetteket.
Szettet jól kezdeni pedig csak úgy lehet, ha egy picit sem inog meg az önbizalmad.
Ha hiszel benne, hogy csak idő kérdése,
és átveszed a vezetést a mérkőzésen.
Szerintem Boris mellett sokat fejlődött emberileg.
Igenis személyes ügy.
Tudják, hogy: „Azt akarod, hogy a te anyád sírjon, vagy hogy az ő anyja sírjon?
Büszke szerb vagy. Büszke vagy a családodra.
Bármit megtennél, hogy megvédd a családod.
Így kell játszanod. Ez a helyes hozzáállás.
Mert Rafael is ezt akarja, Roger is ezt akarja,
és Andy is ugyanezt akarja.
Ők is a családjukat akarják védeni. Most menj, rajta!”
Aztán még pár belső démonnal meg kellett küzdenünk,
amiről nem beszélhetek.
Ami miatt mindig elbotlott az utolsó akadályban.
Boris arra jött rá, hogy Novakot annyira kísértette valami,
amit a pályán kívül tett,
hogy tudat alatt a pályán büntette magát érte
azzal, hogy a végén kikapott.
Boris megmondta Novaknak, hogy sosem győz, ha nem vet számot a belső démonaival.
Valóban szóba került köztünk, amit a pályán kívül művelünk,
hogy ezek közül mi az, ami jót tesz,
és mi az, ami inkább csak hátráltat.
Megkérdezte, hogy: „Jó, na de mit is akarsz te a tenisztől?
Világosan látod a célodat?” Én meg mondtam, hogy: „Persze,
sporttörténelmet akarok írni, és éspedig veled együtt.”
Szóval, tudják, rögtön egy hullámhosszon voltunk.
Nem más az oka, hogy ez a kapcsolat így tudott működni,
mint a győzelem.
És addig nem nyugszom, amíg magasba nem emeled ezt a kupát.
DÖNTŐ
Ez hihetetlen.
Ugye, az?
Kész hullámvasút volt az a meccs.
Roger füvön, vele mindig muszáj volt
a lehető legjobb énjét hozni az embernek, hogy esélye legyen.
Kissé megváltozott a játék, nem?
Íme egy kis ingyenteniszlecke önöknek.
Roger Federer megváltoztatta a játékát.
Ott áll, az alapvonalon.
Sokkal korábban éri el a labdát. Már fogadáskor támadójátékot játszik,
mindenkire a meglepetés erejével hat, mert megvan hozzá a technikája.
A természete részévé kell válnia. Mondhatni, ösztönössé.
Novak képes félröptében nagyon gyorsan visszaütni a labdát.
Mert alkalmazkodnia kellett Rogerhez.
Ez harc, ütközet.
Kiszámíthatatlan, mi lesz.
Valaki úgyis kizökkent a komfortzónádból.
Ne már!
Djokovic dühös.
Novak nagyon indulatos.
Ha a közönség az ellenfelének szurkol, mindig kijön a sodrából.
Ennek hatására akár kézzel is mutogat, gyakran a közönségnek is:
„Most végre felébresztettetek. Szétverem a csávót.”
Néha visszafelé sül el a dolog.
Ingerült lesz, elveszti az önuralmát,
lefagy az agya, és veszít.
Az egyensúly a varázsige.
Tudják, így, hogy ott volt, annyira higgadt maradt.
Annyira erős volt, megingathatatlan.
Ő pontosan tudja, hogy min megyek keresztül.
„Oké, újra itt vagyok, ahol lennem kell,
a következő lépésre fókuszálok.”
Rengeteg ingadozás volt a meccsen végig, ugye?
Azokban a legfontosabb pillanatokban
Boris jelenléte biztosította nekem azt az üzemanyagot,
azt a plusz pár centit, amitől kiálltam a próbát.
Eszméletlen.
Djokovic arat példás győzelmet.
6-7, 6-4, 7-6...
6-4 az ötödikben.
Ők már ölelkeznek, bizonyára nemsokára ők ketten is. Micsoda csodálatos döntő!
És átsétál a kapun, hogy megölelhesse a barátait és szeretteit.
Szép munka, Boris.
2014 afféle ugródeszka volt, tudják?
A nagy nyitás, tudják. Hatalmas szél dagasztotta a vitorlát,
ami lehetővé tette,
hogy a következő két és fél évben hihetetlen utat járjunk be.
AUSZTRÁL NYÍLT TENISZBAJNOKSÁG
WORLD TOUR-DÖNTŐ
Djokovic megnyerte a következő két ATP-döntőt
és a következő hét Grand Slamből ötöt, köztük a Roland Garrost.
FRANCIA NYÍLT TENISZBAJNOKSÁG
Ám 2016 nyarára a kérlelhetetlen koncentráció és nyomás
kezdte megkérni az árát.
Ha bajnok akarsz lenni, csak rajtad áll.
FÉRFI EGYES - DÖNTŐ
Olyan időszakot éltem át, amikor valahogy
nagyon nem találtam önmagam, tudják, pályán kívül.
Láttam, hogy megcsappant az erőkifejtés, megcsappant a motiváció.
Ami természetes. Mégis mennyit akarhat még nyerni?
Wimbledonban volt, a harmadik fordulóban.
Félbe kellett szakítani a meccset eső miatt, ültem egy szobában.
Ültem... ültem ott, és megkértem a csapatot, hogy: „Lehetne...”
„Magamra hagynátok? Szeretnék egyedül lenni.”
És csak bámultam a falat, és teljesen... tompa voltam.
Szemernyi hajtóerő sem maradt bennem.
Aztán tudtam én, hogy mondani akar nekem valamit.
Azt mondta: „Figyelj, főnök, kicsit elfáradtam.
Már nem akarok úgy játszani, mint régen.”
„Na, figyelj! Először is szeretlek.
És tisztellek.
És amit együtt véghez vittünk,
az nekem, Boris Beckernek hihetetlen utazás volt.
Magamról is tanultam újat, a teniszről is,
és talán kicsit rólad is.
Én nem vagyok valami jó vesztes.
És ha Sanghajba akarsz menni, vagy Párizsba,
és szívesen vagy ott, akkor nem én vagyok az embered.
Szerintem jobb, ha szétválunk.”
De még azután is kapcsolatban maradtunk.
Abba se hagytuk.
Mert, tudják, ő mindig ott volt nekem. Még most is.
Boris szinte családtag, értik?
Shatzi!
Szuper.
- Hogy vagy? - Jól.
- Jó látni. - Gyerünk. Rajta, nem igaz?
- Rajta vagyunk. - Rajta, hallod?
Nyomás.
Így ni, ez a beszéd!
- Ez most fontos. - Most...
Na?
- Jól van. - Egész jól.
Igen. Ez tetszik.
Minden rendben, én is jól vagyok.
Neked viszont egy kicsit...
egy kicsit több...
fókuszt, jó?
- Tudod te azt. - Jó, jó. Jól van.
Oké.
Hadd tanuljak valamit a mestertől!
Hogy kell visszaadni, helyezkedni.
Próbálok feljönni a hálóhoz.
Belegondolva, a tenisz bináris sport,
vagy eltalálják a labdát, vagy sem, nullák és egyesek.
A pályán Boris tudott bánni a számokkal.
A pályán kívül viszont mintha sosem érte volna fel ésszel.
Talán jobb, ha azzal kezdjük, hogy elmagyarázza.
Mert szerintem... én például biztos nem értem,
és szerintem sokan vannak így ezzel.
Mindenekelőtt hogyan jutott csődbe?
Jó kérdés.
Ezt konkrétan nagyon kevesen kérdezték meg tőlem.
Megpróbálom elmagyarázni, amennyire csak tudom.
Köszönöm, uram! Nagyon köszönöm. Isten áldja!
De király!
Mi, sportolók sokan úgy képzeljük, hogy az a sok pénz,
amit a karrierünk alatt keresünk, majd utána is jönni fog.
Így az életvitelünkön nem változtatunk elég gyorsan.
Továbbra is annyit költ az ember, csakhogy már nem keresi meg.
Hanem azt költi, amit korábban megkeresett.
Szóval igen, az én hibám.
- Köszönöm. - Köszönöm, Boris!
- Boris! - Köszönöm.
Boris!
Én megmondtam neki: „Boris, tedd bankba a pénzedet,
és elégedj meg két százalékkal, hárommal, öttel.
Elkölteni nem szabad.”
„Nem, nem, nem, nem, nem. Tudok pár befektetést.”
Erre én: „Rendben. Monopolyzni akarsz?
Hát fogd az összes pénzed öt százalékát, és az még mindig sok millió,
vegyél ki annyit, és azzal játsszál.
És mikor mind elvesztetted, elmondhatod, hogy: ’Megtanultam a leckét.
Megtanultam a leckét.’”
Csak hát a kisgyerek a tűz lángja előtt, ugye.
És ami még fontosabb, akik körülvették...
kihasználták.
Nem nehéz belátni, hogy egy Boris-féle sztár
miért vonzza az olyanokat, akik kihasználhatják.
Megnyerő, bár talán kissé naiv.
Sziporkázó, karizmatikus és megahíres,
akivel mindig jól érzi magát az ember.
Úgy is él, ahogyan teniszezett...
előreront a hálóhoz, kockáztat, mindent egy lapra tesz.
És sok éven át a Hans-Dieter Clevennel közös
üzleti vállalkozásai rocksztárhoz méltó életet nyújtottak neki.
Cleven játszotta a producer szerepét,
állta a számlákat, akár egy szalvétán is szerződést írt,
és ő intézte a könyvelést.
Cleven gondoskodott róla, hogy Borisnak legyen miből nagy lábon élni.
Cserébe Cleven akár a profit felét is megkapta abból, amit Boris keresett,
és osztozhatott a sztár rivaldafényében.
Ott volt Boris és Lilly esküvőjén, és Oktoberfest-partit rendezett nekik
dirndlistül és léderhózistul.
Boris és Lilly milliárdosokkal mutatkozott,
például a mobiltelefon-birodalmát eladó brit John Caudwell-lel.
És egyre több időt töltöttek Mallorcán,
tízszobás palotává fejlesztve a fincájukat
a 22 hektáros birtokon.
Bizony, Boris Becker,
az egykori teniszistenség ott van a tévé képernyőjén is.
Isten hozta önöket az én fincámban itt, Mallorcán!
Üdv a Boris Becker TV-ben!
Ez itt az előcsarnok.
Ott fönt jobbra vannak a hálószobák.
De ott persze tilos forgatni!
Menjünk rögtön a nappaliba!
Itt láthatják a kandallót.
Felfogadtunk hat marokkóit,
fél évig tartott, mire itt helyben egyesével kivésték az összes mintát.
A sport nekem létszükséglet.
És az én koromban már nem megy olyan jól a kocogás.
Úgyhogy inkább úszni szoktam.
És itt kiengedhetem egy kicsit a gőzt.
A spanyolországi ház pazar volt, de amúgy Svájcban éltem.
Lilly 2012-ben megkérdezte: „Nincs kedved Wimbledonba költözni?” Én meg: „Micsoda?”
Ha van a világon olyan falu, amit otthonomként szeretek,
hát az Wimbledon.
Nagy-Britannia legnépszerűbb németének hírében állok.
Márpedig nem hinném, hogy ez egy nagyon hosszú lista.
Igazán otthon érzem magam, azóta is Londonban élek.
Helló, Boris! Jó önt látni, uram.
Boris úgy meséli, mintha Lillyvel a teadélutánok világában
telepedtek volna le.
Ám az utazgatás költséges dolog,
és pénzügyileg még mindig nem látta át a pályát.
Mikor Lilly el akart költözni Svájcból, Boris szakított Clevennel.
Csakhogy ez az üzleti válás hárommillió eurós svájci adóhátralékot hozott,
amit nem tudott kifizetni.
Cleven híján
Boris az Arbuthnot Latham brit bankáraitól kért segítséget,
akik a következőt ajánlották.
Kölcsönöztek Borisnak 4,6 millió eurót
márkanagykövetként és tévészemélyiségként a jövőben befolyó keresete terhére.
Boris Becker!
Így vagy úgy,
a britek kedvenc németje csak vissza tud fizetni egy kölcsönt.
Úgy egy évvel a kölcsön felvétele után kezdődtek a gondok,
nem tudtam visszafizetni, amit kellett volna,
mert némelyik szerződésem befuccsolt.
Scheisse.
Ha... ha seggfej akartam volna lenni, mondhattam volna:
„Ti írtátok a szerződést. Így jártatok.”
De én nem voltam seggfej. Azt mondtam: „Van ez a spanyol fincám,
mintegy tízmillió eurós becsült értékkel.
Szóval biztosítéknak ott van a birtok,
én pedig ráérek a majdani keresetemből visszafizetni az adósságom.”
Csakhogy kiderült, hogy, öm, a finca már meg volt terhelve
egy John Caudwell-lel kötött áthidaló kölcsön miatt.
- John. - Üdvözlöm. Hogy van?
- Örvendek. - Hasonlóképp.
Köszönjük a ránk szánt időt.
Hát ez nem IKEA-berendezés, ugye, John?
Áthidaló kölcsön lévén azon a kölcsönön 25%-os volt a kamat.
Hogy miért ilyen magas? Egyrészt gyorsan kellett a pénz,
másrészt úgy volt, hogy mindjárt eladom a fincát.
Oké, szóval el akarja adni a házát, de kell némi pénz a felújításra.
Úgyhogy magas kamatra felvesz egy rövid lejáratú hitelt.
Azonban a finca esetében
kicsit kétségbeejtőbb volt a helyzet, mint Boris sugallja.
A kivitelezőknek több mint 500 000 euróval tartozott, és sok más adósság és kiadás is
követelte még a figyelmét.
Vajon ezt mind fedezni tudja a kölcsön?
Miért vette fel az 1,2 milliós áthidaló hitelt?
Most nem tudom az összes kiadást felsorolni,
de nem nekem származott belőle személyes hasznom.
Fizetnem kellett a számlákat.
Alighanem az életvitelem is még mindig túl költséges volt.
A volt feleségemnek is fizettem. Volt négy gyerekem is.
Nem az én személyes hasznomra kellett, hanem sok volt a kiadás.
Boris végül sosem újította fel a fincát.
Mikor híre ment, hogy nincs otthon senki, hívatlan vendégek költöztek be.
Huszonöt év, és az életem még
Próbál áthágni A remény hegyén, hogy ott
Életcélra leljen
Nocsak, valaki sétálni akar?
Na, gyere!
Sikerült?
Hogyne.
Tessék, állítólag marokkóiakat hoztak.
És ez mind az ő kezük munkája.
Íme Boris Becker kosárpályája!
Teniszpálya.
Ja, teniszpálya.
Itt az eredeti ütő. Ezzel nyert Boris Becker
Wimbledonban, ’85-ben, ’86-ban meg ’87-ben is.
Még a szülinapi tortából is maradt valamennyi.
Itt csillezünk a jakuzziban...
amiben Boris Becker ücsörgött személyesen.
Ez most nagyot megy a médiában.
Hogy lehet így itt hagyni, ha már így élt valaki?
Valaha nagyon gazdag voltam ám.
Még akkor is, amikor csődbe mentem,
hiszik vagy sem, még mindig milliomos voltam.
Aztán már túl késő lett.
Adót kellett fizetnem ide, gyermektartást oda,
pénzügyi... és még sorolhatnám!
Úgyhogy belekerültem egy mókuskerékbe,
igyekeztem eleget keresni, hogy a felszínen tudjak maradni.
Csakhogy a verem már ki volt ásva.
És az ásók is egyre többe és többe kerültek.
Boris adóssága addig nőtt 25%-on, míg fizetésképtelenné nem vált.
Így aztán az angol bankja egy londoni bíróságon sikerrel kérelmezte
a csődeljárás megindítását.
Boris nehezen viselte a csődöt.
Ez itt pedig két Renshaw-kupa, amelyek az eredeti másolatai.
Dátum nincs, de...
A bíróság kirendelt hozzá egy Mark Ford nevű ügyvédet,
hogy beszedje Boris bevételeinek felét,
és a legértékesebb vagyontárgyakat pénzzé téve kifizesse a hitelezőit.
FÉRFI EGYÉNI BAJNOK
A csőd már csak olyan, hogy az ember ingóságaira...
CSŐDGONDNOK
...legalábbis a nélkülözhető ingóságokra igényt tarthatnak a hitelezők.
Az eljárásban az ingóságok a csődgondnokot illetik,
az ő kötelessége, hogy szakértők megbízásával
értékesítse ezeket.
WIMBLEDONI TENISZTORNA
Egy teniszezőtől nem hangzik jól, de maga a trófea nem ér valami sokat.
Majd biztos pont a serlegeit nézegeti valaki 17-18 évesen...
Milyen unalmas már!
Csak idősebb korban értékeli az ember.
Már szívesen mutogatom a gyerekeimnek.
Nagyon is.
De mit van mit tenni?
Egyszer csak, hirtelen,
a legváratlanabb helyről érkezett segítség...
A Közép-afrikai Köztársaságból.
Az ország fontos posztot ajánlott Borisnak,
ami felülírhat mindent.
DIPLOMÁCIAI KINEVEZÉS!
Sport-, humanitárius és kulturális ügyekért felelős
különleges attasénak nevezték ki.
Boris Stephan Welknek köszönhette szerencséjét,
aki kijárta Becker különleges diplomata-útlevelét.
Welk egy önjelölt diplomáciai szakértő volt.
Stephan, akit nem ismertem, azt mondta...
ÜDV DIPLOMÁCIAI HIVATALÁBAN
„Az elnök és a nagykövet nagyra becsüli nemzetközi tekintélyedet.”
BORIS BECKER BRÜSSZELI ATTASÉ
„Hisz a családod is vegyes származású,
úgyhogy a fehérek többségénél jobban értesz néhány dolgot.
És szeretnének felkérni téged a New York-i Biztonsági Tanács tagjának.”
Megütköztem: „Hú, ez komolynak hangzik.”
Stephan azt mondta, a diplomáciai mentesség kapóra jönne,
hogy megszüntessük a csődeljárást.
Én meg: „Na, várjunk. Az két külön dolog.
Semmi közük sincs egymáshoz.”
De hisz a saját szavai szerint:
„Valóban kénytelen voltam diplomáciai mentességért folyamodni,
hogy véget vessek ennek a bohózatnak.”
Tehát saját maga is összekapcsolta a kettőt.
Így van, azonban a kettőnek nincs egymáshoz köze.
Belezavarodtam.
DIPLOMÁCIAI MENTESSÉGET KÉR
Egyfelől Boris ügyvédei nyilvánosan állították,
hogy nagyköveti státusza mentességre jogosítja a csőd alól.
Boris szerint pedig ez így igaz, ugyanakkor mégsem.
Hogy független egymástól a kettő.
Kíváncsi lettem, miként vélekednek erről
a Közép-afrikai Köztársaságban.
Hol másutt lenne érdemes Boris Beckert keresni
a Közép-afrikai Köztársaságban, mint a helyi teniszklubban?
Monsieur? Monsieur?
Merre van Boris Becker? Hol van Boris Becker?
- A nagykövet? - Igen.
- A jószolgálati nagykövet. - Ő.
Ja, igen, igen, igen.
A teniszklubban ezek szerint nincsen.
Akkor talán egy diplomáciai fogadáson?
Ez egy diplomáciai esemény. Mit szólnak Boris diplomáciai hivatalához?
- Biztosan hallották a pletykákat... - Kinevetik!
Tényleg?
Magam is német vagyok, de még sosem találkoztam itt más németekkel.
Hogy egy ilyen sokak által ismert és tisztelt emberről
egyik napról a másikra ilyesmiket kelljen olvasni!
Azt se tudjuk, mire véljük.
Tényleg van közép-afrikai útlevele?
Igen, van.
Állítólag ezt a dokumentumot mutatták be a bíróságon
Mr. Becker ügyvédei annak bizonyítékául, hogy nem vonhatják eljárás alá.
Mit szól mindehhez az, akinek az aláírása szerepel rajta?
Hamisítvány az egész.
Mr. Boris Becker is a vizsgálatának tárgyát képezi?
Hogyne. Ő maga is részes az útlevél helytelen megszerzésében.
Igazi az útlevelem.
Ott van Brüsszelben, a követségen, vagyis múltkor még ott volt.
Fohászkodtam: „Istenem, miért én? Miért én már megint?
Én hittem a külügyminiszternek, és ha most mégis egy átverés volt?”
Az ismerősömet, Stephant, igencsak elhordtam mindennek.
REGGELI - 540 000 EURÓ UGRIK
Welk sikkasztó és okirat-hamisító szélhámosnak bizonyult.
WELKET AUGUSZTUSBAN LETARTÓZTATTÁK
Boris diplomata-útlevele pedig, mint kiderült, egy ellopott készletből való.
CSÓRÓ BORIS HAMIS ÚTLEVELE
Amit drogkereskedők és szélhámosok vásároltak fel.
SZERHASZNÁLAT, OKIRAT-HAMISÍTÁS ÉS BIZTOSÍTÁSI CSALÁS
Az egyik egy svájci milliomos fiánál kötött ki,
aki szándékosan felrobbantotta a Ferrariját,
hogy bezsebelhesse a biztosítási díjat.
Esetleg felnézne? Remek. Kösz, Boris.
Érdekes időszak volt.
Nem sokkal később a feleségem beadta a válókeresetet.
BUMM-BUMM BORIS VISSZAVÁG!
A TENISZKLASSZIS TAGADJA A CSŐDRŐL SZÓLÓ PLETYKÁT
BORIS FELESÉGE A VODKÁS ÜVEGHEZ NYÚLT,
MERT KAPCSOLATUK TÖNKREMENT
BORIS HÁZASSÁGI VÁLSÁGA, ÉS MI TÖRTÉNT,
MIKOR RENDŐRT HÍVTAK RÁJUK
WIMBLEDON ALATT
BECKERÉK 13 ÉV UTÁN VÁLNAK
Azóta sem jutottunk pénzügyi egyezségre.
Na most, akárki megmondhatja, hogy nagylelkű fickó vagyok,
nem szeretném, ha szűkölködne.
Amint sikerül talpra állnom, ha ismét szabad leszek, meg minden,
akkor majd leülünk, és találunk megoldást.
A teniszpályán is gyakran ezt tette Boris,
talált egy megoldást.
Már-már úgy tűnt, hogy a pénzügyi és jogi gondjaira is talált megoldást.
Az angol bank az adóssága fejében elfogadta a fincát.
BECKER CSŐDBIRTOKA TELJESÍTVE
Úgy tűnt, hogy Boris győzött.
Ám ekkor újabb ellenfél lépett elő,
korábbi üzlettársa, Hans-Dieter Cleven.
Clevent bántotta, ahogy Boris véget vetett a kapcsolatuknak,
hirtelen azzal állt elő, hogy Boris több mint 40 millió euróval tartozik neki,
amit Boris visszautasított.
Kétszer is összecsaptak svájci perekben, ám Boris mindkétszer nyert.
BECKER MÁSODFOKON IS NYERT CLEVEN ELLEN
Aztán, Boris legnagyobb döbbenetére, az angol csődgondnokok meggyőződésévé vált,
hogy valóban tartozik Clevennek.
Majdnem véget ért a csődeljárás.
Erre hirtelen, mindenki teljes meglepetésére,
a csődgondnok elfogadta az ő csődeljárási kérelmét.
Először is ilyen hevenyészett alapon miért kéne bármit is fizetnem neki?
Ráadásul nincs is annyi pénzem.
Hát nem? Szóval... Mit tehetek? Így aztán...
most már ötödik éve csődben vagyok,
egy olyan követelés miatt, amit a világon sehol nem tudott bizonyítani,
még Svájcban sem.
Hogy értem-e? Nem.
De attól még történik? Igen.
A Cleven-sztorit tényleg nehéz megérteni.
Hacsak nem kisiklott házasságként értelmezzük,
ami gyönyörűen kezdődött, aztán csúnya vége lett.
A válás keretében Cleven egyfolytában egy látszólagos
adósságlistát lobogtatott,
homályos költésekkel, kölcsönökkel, személyes kiadásokkal.
Mind nyugta nélkül.
SZEMÉLYES KIADÁSOK? NYUGTÁK? TÁRSASÁGI ADÓ?
Bár a svájci bíróságok elutasították,
Becker valóban aláírta a dokumentumot,
állítása szerint szívességből,
hogy Cleven levonhassa az adójából.
Megdöbbentem az irat láttán.
Mégis mit képzelhetett Boris?
Boris Zürichbe utazott egy végső elszámolásra.
A nyüzsgő reptér egyik tárgyalójában
Boris megpróbálta egyezségre bírni Clevent az ügyvédeivel.
Hosszas alkudozás után Cleven szokatlan ajánlattal állt elő.
Cleven elállna több millió eurós követelésétől,
ha Boris hajlandó visszatérni hozzá.
Ilyen áron Boris nem ment bele.
Visszatért Londonba.
Jogilag London csapdának bizonyult.
A csődgondnok nem engedte, hogy Boris
apadó vagyonából ügyvédeket fogadjon beperelni Clevent.
Sőt, a gondnokok Cleven mellé álltak, támogatták követeléseit Becker ellen.
Két hónap múlva megkezdődött a büntetőeljárás.
Mr. Becker azt mondja: „Nem tudtam róla,” vagy: „Félretájékoztattak,”
vagy: „A tanácsadóim mondták, tegyem ezt,” vagy: „Azt mondták, ne tegyem azt.”
ÜGYÉSZ, KIRÁLYI CSŐDELJÁRÁSI HIVATAL
- De nem vette be? - Nem, ezért vagyunk itt.
BECKER ÁLLÍTÓLAG REJTEGETI TRÓFEÁIT
Lényegében a védelem elfogadta a tényeket.
Pénz cserélt gazdát.
JOGELLENES PÉNZMOZGÁS
Léteztek azok az ingatlanok, amiket letagadott.
BE NEM VALLOTT TULAJDON
Minden azon múlott, hogy Mr. Becker miről állította,
hogy tudja, és miről azt, hogy nem.
Én azt állítottam, hogy becstelen, ő pedig azt, hogy becsületes.
NEM REJTEGETTEM MILLIÓKAT A CSŐD ELŐL
A bíróság előtt, sőt a közvélemény szemében is
a jelleme vált kérdésessé az ügyben.
Csak hanyag volt-e, és naiv, vagy egy fennhéjázó sportoló,
aki úgy hitte, rá nem vonatkoznak a szabályok?
Tegyük Újra Gazdaggá Borist!
Íme az adakozás eredménye.
Pontosan 541,11 euró jött össze.
Hátha majd ott átadhatjuk neki a pénzt.
TEGYÜK ÚJRA GAZDAGGÁ BORIST
Boris!
Van egy kis ajándékunk önnek.
Oliver Pochertől és közönségétől.
Ajándékba 532,38 euró. Ez az öné!
Boris!
Integetne kicsit? Legalább intsen búcsút a pénznek!
SOUTHWARKI KORONABÍRÓSÁG
Boris Beckernek mától bíróság elé kell állnia Londonban.
A gondnok szerint nem kooperálok.
Szerinte rejtegetem a trófeáimat, meg ezt meg azt.
Ez már büntetőjogi kategória.
És aztán már ők vesznek üldözőbe.
A lesifotósok a bíróság előtt éjszakáztak,
hogy megpillantsák Borist és a barátnőjét, Liliant,
mikor megkezdődött a hosszas tárgyalás.
Az esküdtszéknek az ügy tényállásai, a vagyon elrejtése, a kifizetések exeknek,
nem voltak fontosak, csak az elszámolás Becker múltjával, jelenével és jövőjével.
Megtanult-e igazat mondani, vagy azóta is a kisfiú meséjével áltatja magát,
akinek 17 évesen megártott, hogy túl korán lett bajnok?
A hatszoros Grand Slam-győztes Boris Beckert négy vádpontban
bűnösnek találták 2017-es csődje kapcsán, a csődeljárási törvény alapján.
„ODA A KARRIERJE, JÓ HÍRE ÉS VAGYONA.”
A bíró közölte: „Elismerem, megalázónak érezhette
ezt az eljárást, alázatot azonban nem mutatott.”
Alázat és megaláztatás, valahogy igazságtalannak éreztem,
hogy a bíró mindkettőt elvárja.
Mi, szurkolók is így várjuk el a sportolóinktól,
hogy a pályán könyörtelenek legyenek, a sajtótájékoztatón meg áldozatkészek.
Hogyan tudna bárki, még ha egy Wimbledonban született fiú is az,
eligazodni ebben?
Sokat töprengett a múltján,
hogy mit tett, mit ért el.
Ahhoz, hogy valaki bajnok legyen, el kell hinnie, hogy legyőzhetetlen,
hogy érinthetetlen, hogy a végsőkig küzdenie kell.
És nagyjából bármire képesnek kell lennie, hogy megszerezze a pontot, a játszmát,
vagy azt a szettet, tudják?
És ettől véleményem szerint
alighanem olyan szintre kerül az ember, hogy tényleg érinthetetlennek hiszi magát
a való életben is, pedig ez nem így van.
2022. ÁPRILIS 27.
KÉT NAPPAL ÍTÉLETHIRDETÉS ELŐTT
Tudja, azért akartam beszélni magával,
mert talán nem lesz rá több esélyem.
Két nap múlva elítélnek.
Mindennap imádkozom az enyhe ítéletért.
Ha lehet, felfüggesztett büntetésért.
Persze bármilyen ítéletet elfogadok, nincs más választásom.
Szóval így áll a dolog.
Most szerda délután van. Pénteken kiderül, hogy folytatódik az életem.
Hogyan értelmezi ezt az egészet?
Mi minden járt a fejében az elmúlt...
Nehéz.
Nagyon nehéz.
Kemény.
Elértem...
a legaljára.
Nem... nem tudom mire vélni.
Majd szembenézek vele.
Nem bújok el, se nem menekülök, vagy... Tudja?
Bármi legyen is az ítélet, elfogadom.
Ennek oka van.
Mindez okkal történik.
Az én életem mindig is kicsit más volt, mint a legtöbbeké.
Más volt a neveltetésem. 17 évesen Wimbledont nyerni is más volt.
Az utána következő 36-37 év is nagyon más volt.
Nem is tudom, mit mondjak, azontúl, hogy péntekre sok szerencsét kívánok.
Igen. Köszönöm.
Pénteken majd gyújtson értem egy gyertyát!
Ilyen a hangulat itt, a centerpályán, és örömmel üdvözlöm magam mellett
az első napon John McEnroe-t.
Élvezzünk ki minden utolsó napot itt!
És csak röviden, de édesen.
Boris! Szeretünk. Hiányzol, haver.
Most vagyok 54 éves, ez még nem a vége.
Lesz még következő fejezet.
Jó reggelt.
- Jó reggelt! - Jó reggelt!
- Jó reggelt. Köszönöm. - Szép napot, Boris!
- Köszönöm. - További szép napot!
Köszönöm.
Néha sebezhetőnek kell lenni.
Be kell látnunk a határainkat és hibáinkat.
Talán ez egy lehetőség számára, hogy lezárja a múltját,
ami azt hiszem, már régóta kísértette.
Ez csak egy évekkel ezelőtt megkezdett hosszú út vége.
„HA A SIKERT, KUDARCOT BÁTRAN ÁLLOD, S ÚGY NÉZED ŐKET, MINT KÉT RONGY CSALÓT”
Az én éveim.
Látja, minden szavam igaz.
Tényleg megtörtént. Igaz...
Mindig balra. Mindig balra.
Minden itt kezdődött.
Boris Becker azon a napon született meg, Londonban.
Aztán attól a naptól fogva Németország örökbe fogadta.
Szép itt, nem?
Mert végső soron,
és tudom, hogy ez nagyon költőien hangzik, de én itt születtem meg.
Ezért forgatjuk ezt a filmet, és beszélünk Wimbledonról
meg az egészről, mert minden itt kezdődött.
Ha annak idején nem fordítom meg azt a meccset,
minden másképp történt volna.
Akkor még nem voltam elég érett
sok mindenhez, ami utána a nyakamba zúdult.
Akkoriban minden nagyon szigorú volt, és komoly,
ezért mondtam, hogy szerettem volna még néhány évet.
Tudja, lehet mondani, hogy: „Könnyebben megúszhattad volna,
belemehettél volna ebbe, és köntörfalazhattál volna...”
De az nem én vagyok.
Senki nem mondta, hogy nyerjek Wimbledont 17 évesen. Mégis megnyertem.
Úgyhogy ez az én DNS-em része, és büszke vagyok rá.
Ez vagyok én.
8 HÓNAP BÖRTÖNBÜNTETÉS UTÁN BORIST KIENGEDTÉK,
ÉS KITOLONCOLTÁK AZ EGYESÜLT KIRÁLYSÁGBÓL.
A KORAI ELTÁVOLÍTÁSI PROGRAM
SZABÁLYAI SZERINT BECKER 2024. NOVEMBERÉIG NEM TÉRHET VISSZA.
NICK BOLLETTIERI EMLÉKÉRE
A feliratot fordította: Speier Dávid