Borisas Bekeris pripažintas kaltu dėl keturių kaltinimų
pagal Nemokumo įstatymą...
Buvęs triskart Vimbldono čempionas dvejus su puse metų praleis...
Jis išvyko tiesiai į kalėjimą. Taip. Neįtikėtina istorija.
Borisas Bekeris kalėjime.
Nežinau, ar galiu pasakyti angliškai, tikras mėšlas.
Jis vėl įklimpo į mėšlą.
Bet galiu lažintis iš ko norit,
kad jis išeis iš ten išmokęs pamoką
ir bus tas pats vokietis, kokiu buvo prieš tai.
Vondsverto kalėjime atlikti bausmę nėra lengva.
Narkotikai ir smurtas - užkietėjusių nusikaltėlių kasdienybė.
Nors Borisas praleido ten tik kelias savaites,
kol buvo perkeltas į užsieniečių kalėjimą,
kalėdamas Vondsverte susidūrė su karčia likimo ironija.
Kalėjimas stovi vos už 5 km nuo vietos, kur čempionas išgyveno didžiausią šlovę.
Viskas. Jam pavyko.
Čempiono titulą laimi Bekeris.
Lemiamą mačo tašką laimi Bekeris!
AUSTRALIJOS UŽDARŲ PATALPŲ TENISO ČEMPIONATAI
Negaliu patikėti.
ANTROJI DALIS: KATASTROFA
1991 m. buvau išgyvenęs trejus geriausius metus gyvenime.
Bet niekaip neradau ramybės.
Ateinu į išsinuomotą namą Vimbldone, ir man pasidaro liūdna.
Pirmą kartą susimąstau
apie atsisveikinimą su tenisu.
Galvoje sukasi visokios mintys,
žinot, „Mums 25-eri.“
Mano didvyris buvo Bjornas Borgas. Tai buvo panašu į Borgo karjerą...
Geimą, setą ir čempionatą laimi Makenrojus.
Borisui nedavė ramybės tai, kad Borgas baigė žaisti tenisą
būdamas 25-erių.
Pralaimėjęs Džonui Makenrojui „US Open“ finale,
Borgas pasiėmė raketes, išėjo iš korto, iš stadiono
ir iš teniso, palikęs priblokštus varžovus.
Antrosios vietos laimėtojas Bjornas Borgas yra tikras čempionas.
Apgailestaujame, kad jis negali būti čia ir atsiimti antros vietos prizą...
Noriu prisijungti prie užuojautos Bjornui,
nes manau, kad jis puikus žaidėjas, ir...
Po to jis pasakė, kad buvo psichologiškai pavargęs.
DŽONAS MAKENROJUS
Turbūt, kaip vėliau pasirodė, taip ir buvo.
Gaila.
Nebegaliu visų pastangų ir toliau atiduoti žaidimui.
Dariau tai daugybę metų ir
man sunku dabar treniruotis po keturias valandas per dieną.
Žaisiu tenisą savo malonumui,
bet niekada negrįšiu
ir nemėginsiu vėl tapti geriausiuoju.
Man vis dar gerai sekėsi,
bet iškilo problema.
Turėjau sunkumų galvoje.
BJORNAS BORGAS
„Ar smagu?“ Ne, nesmagu. Tenisas man nebėra smagus.
Čia viskas prasidėjo.
Tai...
man čia sukyla emocijos.
Dabar galvoju, kas nutiks, jei šiemet man nepasiseks?
Bijau, kad susimausiu.
Ir dar svarbu, kam pralaimėsiu.
Jei Stefanui - tada nieko tokio.
Pralaimėti Lendliui būtų katastrofa.
Jei tave įveikia niekšas, jautiesi šlykščiai.
Jėzau Marija, net nepriartėjo prie užribio!
Baikit!
Nulis-15.
Jis visą laiką žiūrėjo į jį.
Jis vaikščiojo... Stebėjote jį.
Užsičiaupk.
MAIKLAS STIŠAS
Įžengiau į Vimbldoną, regis, būdamas Nr. 7 pasaulyje.
Manau, reitinguose buvau septintas.
Todėl žinojau, kad aš gerai žaidžiau ant žolės.
Man patiko ta danga.
Man patiko žaisti tuo stiliumi ant žolės.
Taigi, čempionas
gali surinkti keturis lemiamus mačo taškus.
Geimas, setas, mačas.
1991 m. Boriso varžovas Vimbldono finale buvo Maiklas Stišas.
Skirtingai nei Borgas, Borisas norėjo pasitraukti po pergalės,
o kas geriau už pergalę prieš kylančią žvaigždę iš Vokietijos.
Anglų laikraščiai, be abejo, nusitvėrė tą temą,
kad Vimbldone pirmą kartą vyks finalas tarp vokiečių.
Viena vertus,
čempionas, kuris iš esmės sako, kad čia jo teritorija.
Ir jaunas vokietukas, netikėtai patekęs į finalą.
Borisas buvo pirmasis, laimėjęs Vimbldono turnyrą 17-os,
jis buvo tikrasis didvyris.
Aš vėl esu pirmas, tuoj vėl laimėsiu savo ketvirtą Vimbldoną.
Šeštadienio vakarą, kai turėčiau susikaupti, apsiverkiu.
Pasakiau: „Pažįstu save.“
Pasakiau: „Jei įveiksiu Maiklą Stišą, pasitrauksiu iš teniso.“
Aš įrodžiau savo tiesą. Esu vienas geriausių visų laikų žaidėjų.
Istorijos pabaiga. Viskas gerai.
Jei laimėsiu, iškart pasitrauksiu.
1991 M. VIMBLDONO FINALAS MAIKLAS STIŠAS PRIEŠ BORISĄ BEKERĮ
Ar turėjote strategiją tame finaliniame mače,
kaip žaisite prieš Borisą?
Pergalė.
Žaidžiu taip, kad laimėčiau.
Ne taip, kad nepralaimėčiau.
Geimas, pirmas setas, Stišas, šeši geimai prieš keturis.
Buvau aiškus favoritas ir aš turbūt buvau geresnis žaidėjas,
bet instinktyviai bijojau tos akimirkos.
Ir dėl to jaučiausi labai nepatogiai
toje situacijoje.
Geimas, antras setas, Stišas, septyni geimai prieš šešis.
Po to, kai laimėjau antrą setą
papildomame geime, jis suprato, kad bus labai sunku
atgauti pozicijas ir laimėti tą finalą.
Ir jis pradėjo dejuoti ir, tarkime, šiek tiek inkšti.
Be abejo, tai irgi pakelia nuotaiką.
Užribis!
Niekada taip gėdingai nesielgiau,
kaip per tą finalą Vimbldone
800 milijonų ar milijardo žmonių akivaizdoje.
Šūdas!
Buvau numeris vienas pasaulyje.
Ir aš tiesiog tapau blogiausiu sportininko pavyzdžiu.
Pasiekėme lemiamą mačo pointą. Borisas atliko padavimą.
Tuo metu buvau visiškai įsitikinęs,
kad jis išnaudos mano silpną vietą ir paduos į dešinę.
Ir jis tą padaro.
STIŠAS 6-4, 7-6, 6-4
Maiklas džiaugėsi.
Aš nuėjau į rūbinę ir jaučiausi laimingas,
nes nemečiau teniso.
Pasakiau...
„Šikniau, aš vos visko nemečiau!“
Maiklas atšventė,
mes Vokietijoje turėjome antrąjį Vimbldono čempioną,
bet aš neliūdėjau.
Bet man reikėjo...
man reikėjo susirasti moterį.
Man reikia ra... Privalau... Myliu tenisą,
bet grįžus namo kažko trūksta.
Noriu sukurti šeimą.
Vakarieniauju su draugais, ir į restoraną įeina Barbara.
Pažiūriu į ją ir pagalvoju...
Sakau jai: „Klausyk, gal ir pasirodysiu pasipūtęs,
bet nemanau, kad mums būtina dar daug kalbėtis.
Manau, kad tapsi mano žmona.“
Garbės žodis.
Jis pasakė tą vakarą, taip, bet ne man,
o mano draugei.
BARBARA BEKER
Bet jis pasakė kelis istorinius sakinius,
kurių nei prieš tai, nei po to negirdėjau, pasakė...
...o tai reiškia: „Važiuojam pas tave ar pas mane?“
O aš sakau: „Mes ką tik susipažinom. Niekur negalim važiuoti.“
Nuėjome į barą, visi į mus spoksojo.
Visi kalbėjo, badė pirštais,
tada supratau, kodėl jis paklausė: „Važiuojam pas tave
ar pas mane?“
Ne dėl to, kad mane sugundytų,
bet labiau tam, kad mane apgintų.
Aš tikrai daug neplanavau. Aš įsimylėjau.
Ir viskas. Negalvojau,
ką tai reikš ateityje, ar kokia bus ta ateitis.
Tiesiog gyveni ta akimirka ir tai - tavo gyvenimas.
Borisas Vokietijoje tuo metu buvo be galo garsus.
Prieš jį prasiskirdavo vanduo, taip.
Jis tiesiog spindėjo,
nuo jo sklindanti energija pakeisdavo tvyrančią atmosferą,
viskas tapdavo šviesiau ir ryškiau.
Jis labai gerai suprasdavo žurnalistus.
Jis buvo labai įtarus, labai globėjiškas.
Bet kai didvyris,
šviesiaplaukis mėlynakis vokietis
išsirinko juodaodę į žmonas, tai buvo kažkas tokio.
Įsimylėjau juodaodę Miunchene. Taškas.
Aš neskiriu spalvų. Nemačiau, kad ji tamsesnė už mane.
Tiesiog įsimylėjau moterį.
Jūs tiesiog nepatikėtumėt, ką išgirdau apie savo žmoną,
ką ji išgirdo apie save.
NEKALBĖKIT KAIP NACIAI APIE BABSĘ
„JUODA RAGANA“
ATSTOKIT NUO MANO MERGINOS BORISAS MALDAUJA RASISTŲ
BEKERIO MEILĖS DEGTUKAS ĮŽIEBIA NACIŲ TOBULOS RASĖS TROŠKIMĄ
BEKERIO MERGINA PATENKA Į RASINĖS NEAPYKANTOS VIESULĄ
TENISO ŽVAIGŽDĖ SIUNTA DĖL NACIŲ PATYČIŲ
Vokiečių spaudoje iš pradžių...
KĄ JI TURI TOKIO, KO NETURĖJO KARENA?
...žmonės buvo užklupti netikėtai.
RASINĖ NEAPYKANTA!
BORISO MERGINA SKAUDŽIAI ĮŽEISTA
Viskas susivedė į juodą ir baltą. Grįžk ten, iš kur atvykai.
GRĮŽK Į KRŪMYNUS
Rasizmo nepakeisi.
Aš jau buvau susidūrusi su rasizmu.
Tai tarsi dvokas kambaryje, tu jį užuodi.
Tu esi jo dalis, bet ne...
Negali prisėsti prie stalo.
Gali stovėt per atstumą. Taip jau yra.
Visi turi po vieną juodaodį draugą.
Bet ar jūsų dukra tekės už to draugo?
Tai visai kita asmeninė erdvė.
KAI EINAME Į MIESTĄ, ESAM PASIRENGĘ VAIDAMS
GYVENAME BIJODAMI RASISTO ŽUDIKO, SAKO BEKERIO MERGINA
Borisas Bekeris atvyksta į „Rothenbaum“ kortą Hamburge
rytinėms treniruotėms su asmens sargybiniais.
Nuo tada, kai teniso žvaigždė ir jo šeima sulaukė grasinimų,
apsaugininkai juos budriai saugo.
POLICIJA SUKĖLĖ MUMS RIMTĄ PAVOJŲ
Deja, prieš dešimt metų buvo patogiau,
bet dabar tai tapo mums kasdienybe,
mes gyvename su šia problema.
Atrodau kaip tikras vokietis,
bet mano skonis - visai ne vokiškas.
Kalbėjome apie rasizmą dešimto dešimtmečio viduryje Vokietijoje.
Kaip jums ne gėda.
Rodėme į juos pirštu.
Davėme kelis interviu ir kartą pasirodėme ant viršelio,
abu buvome nuogi.
Po kelių savaičių tapome auksine porele,
įrodančia, kad skirtingų rasių poros santykiai Vokietijoje sukuria stebuklą.
Gal tai buvo melas,
bet visi bent jau ėmė šiek tiek mus gerbti.
Vokiečių spaudos požiūris pasikeitė,
manau, kai jis mane užstojo,
ir mes buvom neišskiriami.
Tai tapo normalu.
Manau, jie gan greit susitaikė
su mintimi, kad, viskas, ji neišeis.
O tada jie mane priėmė.
APGINSIU TAVE, BABSE
Borisas Bekeris ir Barbara Feltus išties šiandien
ištarė vienas kitam „taip“.
Žurnalistai ir smalsuoliai turėjo laukti visą popietę,
tada galiausiai išėjo metų pora.
Šiandien šimtai žmonių būriuojasi prie rotušės tam,
kad bent akies krašteliu pamatytų porą. Kitą mėnesį jie susilauks vaiko.
Vestuvės buvo labai svarbus įvykis.
Aš laukiausi.
Žiniasklaidos dėmesys buvo didžiulis,
vienas fotografas persirengė padavėju.
Paparacai bandė papirkti draugus.
Ar tai bus Bum Bum vaikas, Babsė ar dar kas nors,
visus domina Boriso Bekerio ir Barbaros Feltus vaiko vardas,
kurio jie dar nenori atskleisti.
Žmonės miegojo priešais mūsų namus.
Ryte išnešiau paparacams kavos.
Paklausiau: „Ką jūs veikiate priešais mano...
Negimdysiu vaikelio gatvėje.“
Buvom susitarę su privačia ligonine.
Žmonės, persirengę slaugytojais, bandė patekti į palatą.
- Panelei Feltus. - Deja, negaliu.
- Negalit? - Ne.
Gal galit parodyti, kur einat?
Ne. Gerai apsidairykite ir išeikite.
Atsiprašau.
Aš tik norėjau jums pranešti,
kad gimė mūsų sūnus, žmona ir vaikas jaučiasi gerai.
Gimdymas buvo labai neilgas, vaikelis sveria 3,2 kg.
Taip, tai irgi buvo svarbi tema, pamatyti pirmagimį...
Kaip jis atrodys?
Kaip...
O jis gimė toks tobulas. Buvo nuostabu.
Pas mus svečiuojasi fotografas ir senelis Rosas Feltusas.
ROSAS FELTUSAS
Taip, tapti seneliu - velniškai ypatingas reikalas.
Šįryt džiaugiausi, kad mums leido čia atvykti.
Mes visi džiaugiamės, žinoma, žiūrovai taip pat.
Ir taip pat norime pamatyti tas kelias jūsų padarytas nuotraukas.
Susipažinęs su manim jis norėjo nustoti žaidęs,
nenoriu sakyti, kad įtikinau jį žaisti vėl,
bet jis sakė, kad žaistų, jei važiuočiau su juo.
Ir tada dar kelerius metus žaidėme. Mes...
Ypač aš.
Bet jūs vykote...
- Komandos narė. - ...į turą, buvote komandos narė.
Taip, vykau į turą, bet buvau ir komandos narė, taip.
Aš tikrai padėjau jį stumtelėti,
bet labai žavėjausi jo darbu.
Kaip jis eina, daro ir laimi.
1992 M. PASAULIO TURO FINALAS DŽIMAS KURJERIS PRIEŠ BORISĄ BEKERĮ
Žiūrėjome kaip jis daro stebuklus.
Užsiėmiau tuo, ką man patiko daryti,
dirbti komandoje,
matyti, kaip jai sekasi, suprantat, kaip ji klesti.
Iš pradžių kartu buvo Tirijakas.
Man patiko, kai jis buvo komandoje.
Jis buvo geras gynėjas, geras skydas, man tai patiko.
Bet jis buvo ne mano vadybininkas, todėl ne aš nusprendžiau jį keisti.
Įvykus tai permainai,
visi pasijutome tarsi truputį nesaugūs.
Išsiskyrėme, nes ne dėl visko sutarėme.
Aš vienintelis jam prieštaravau.
IJONAS TIRIJAKAS BEKERIO VADYBININKAS
„Ijonai, visi sako, kad man padėtų, o tu - priešingai. Tu prieš mane.“
Pasakiau: „Ne. Tu nesupranti. Man tavęs nereikia.
Ir tau tikriausiai nereikia manęs.
Visi kiti tau pataikauja.
„Borisai, tu kietas.“ „Borisai, tu puikus.“
„Borisai, tu toks. Borisai, tu anoks.“
Negana to, tu turtingas.
Todėl būk atsargus. Man tavęs nereikia.“
Paspaudėme rankas ir tą vakarą, kai išsiskyrėme, išgėrėme alaus.
Nauji žmonės, kuriuos jis pasikvietė, buvo visai kitokie nei aš.
Žaidėjas geras tiek, kiek geri jį supantys žmonės.
Tinkami žmonės gali tau atverti dangaus vartus.
Netinkami - nugramzdinti į pragarą.
Generalinė prokuratūra patenkinta, nes kaltinamasis prisipažino.
Po išsiskyrimo su Tirijaku
Borisą užgriuvo daugybė bylų ir kriminalinių tyrimų.
Prisipažinęs kaltu dėl mokesčių slėpimo Vokietijoje,
Borisas nusprendė pasitikėti nauju verslo partneriu
Hansu Diteriu Klevenu.
Prisiekęs Bekerio gerbėjas Klevenas padėjo jam padengti mokestinį įsiskolinimą
Vokietijos valdžiai.
BEKERIS PALIEKA VOKIETIJĄ DĖL MOKESČIŲ ROJAUS ŠVEICARIJOJE
Ir jis įtikino Borisą persikelti į verslui palankią Šveicariją,
ten Klevenas įkūrė kelias bendrąsias įmones,
kad panaudotų Borisą kaip prekės ženklą.
Borisui pasitraukus iš teniso,
Klevenas tapo patikėtiniu,
skolinusiu Bekeriui pinigus, kuriuos šis turėjo grąžinti iš būsimo pelno,
kad Borisas įgytų patirties investavimo srityje.
Interneto svetainė „Sportgate“ atsidūrė teisme ir bankrutavo vos po metų.
„KALTINAMASIS“
Jis reklamavo ekologišką maistą ir sportinius tvarsčius.
„Boris Becker Marketing“ nepritraukė klientų ir išsikvėpė.
Dėl mokesčių lengvatų jis užsidirbo iš „Mercedes“ prekybos atstovybių
Rytų Vokietijoje.
Regis, Borisui geriausiai sekėsi, kai jis neatitrūkdavo nuo sporto.
Klevenas su Borisu turėjo po lygiai „Völkl Tennis“ akcijų.
Bet sutikęs reklamuoti internetinę pokerio kompaniją,
jis susigadino įvaizdį.
Borisas pralošė pinigus, laimėtus teniso korte, nes vis nekrito kortos.
Baigęs karjerą, be abejo, norėjau gerai gyventi,
bet galimybė uždirbti pinigus taip, kaip tai kasdien daro 99 % žmonių,
manęs nemotyvavo.
Viskas prasideda nuo pradžių.
Būdamas 17-os laimėjau pirmąjį milijoną, taigi, pinigai nieko nebereiškia.
Prarandi vertės jausmą. Nežinai, ką reiškia milijonas.
Nežinai, kad 99 % žmonių niekada milijono neuždirbtų.
Mano didžiausia motyvacija būnant profesionaliu sportininku buvo ne pinigai,
o titulai.
Norėjau tapti geriausiu žaidėju pasaulyje, tapti pirmuoju numeriu.
Štai dėl ko norėjau žaisti.
Regis, buvo 1993 m.
Borisas man paskambino ir pasakė: „Klausyk, galėtum mane patreniruoti
Vimbldonui ir „US Open“?
Aš sutikau.
Kai susimokėjau už bilietą į Monrealį...
Jį treniruodamas praradau pinigus.
Vis dar laukiu savo čekio už mano lėktuvo bilietą.
BEKERIS, ŽVAIGŽDĖ, NUSILEIDUSI ANT ŽEMĖS, TAMPA NUOBODA
Akivaizdu, kad Borisas treniruotėse nepersistengė.
Jis tiesiog dar nebuvo pasirengęs pasitraukti.
Sakau: „Borisai, paklausyk, gal sužaiskim keletą mačų,
kad tu atgautum formą.“ „Gerai, taip ir padarykim.“
Dabar skambinu turnyro direktoriui Los Andžele.
Žinot: „Kiek sumokėsite, jei Borisas bus pakviestas žaisti svečio teisėmis?“
Paskambinu Borisui, sakau: „Klausyk, štai ką jie siūlo.“
„Gerai. Dalyvaujam.“
Paskambinu tam vyrukui.
„Gerai, jis dalyvaus.“
Iškart po to Bori... „Aš nedalyvausiu.“
Jis paprašė, kad man paskambintų Barbara.
Barbara sako: „Jis žais Indianapolyje.
Jis ten žais svečio teisėmis.“
Sakau: „Indianapolyje? Gerai.“
„Jis... Klausyk, jis nori, kad ten būtum,“ ir panašiai.
Sakau: „Barbara, paklausyk.
Jei jis nori, kad ten būčiau, tegul pats man paskambina, gerai?
Jam reikia padaryti tik tiek.“ Jis nepaskambino.
Turėjau savų rūpesčių.
Išgyvenau siaubingas skyrybas.
Vaikai buvo pas mane.
Buvau išsinuomojęs namą.
Sakau: „Jei nori treniruotis, atvažiuok į Hamptonus.“
„Gerai. Važiuoju.“
Gerai.
Po dviejų valandų: „Neatvažiuosiu.“
Todėl tiesiog pasakiau: „Sėkmės tau, žmogau.“
„Linkiu tau viso ko geriausio, seni.“
Buvau įpusėjęs trečiąją dešimtį, norėjau sugrįžti,
todėl norėjau susirinkti geriausius žmones,
tuo metu tikėjau, kad Nikas buvo vienas geriausių trenerių pasaulyje.
Gerai atrodai, mažuli.
Su kuo bus kitas jūsų interviu? Kur važiuosit?
Rytoj važiuosim susitikti su Boletjeriu.
- Su Niku? - Su Niku.
- Aš jį myliu. - Tikrai?
Ką galiu jam perduoti? Ar ką nors turiu?
Gal galiu nusiųsti balso pranešimą.
Bet čia Boriso biografija...
NIKAS BOLETJERIS
...labai džiaugiuosi, kad prisidedate, nes buvote jo gyvenimo dalimi,
svarbia jo, taip pat ir mano, gyvenimo dalimi.
Aš jūsų pasiilgau. Džiaugiuosi, kad greit susitiksime.
- Viso. - Kaip miela.
Borisas buvo kitoks.
Vienas iš neįprasčiausių žaidėjų, kuriuos sutikau savo karjeroje.
Prisimenu vieną svarbiausią Boriso savybę:
jis nemėgo daug kalbėti apie savo žaidimą.
Prisimenu, jis pasakė:
„Kuo daugiau kalbi, tuo daugiau turi įrodyti.“
Ir dar sakė: „Dauguma trenerių per daug kalba.“
Pridėkite faktą, kad Nikas Boletjeris paliko Agasį, kad treniruotų Bekerį,
ir dabar jau važiuojam.
Kai Agasis išsiskyrė su Boletjeriu, tai tapo sensacija.
Kai aš susisiekiau su Niku, pasklido daug raibulių,
neabejoju, kad Agasio stovykloje - taip pat.
NIKO BOLETJERIO TENISO AKADEMIJA
Aš išskridau į Floridą.
Mane treniravo geriausi Niko treneriai,
MAIKAS DEPALMERIS
vyrukas, vardu Maikas Depalmeris, ir vyrukas, vardu Redas Eimas.
Visi paduodantysis, smūgiuokite stipriau.
Sidni, arčiau tinklo. Mušk per tinklą.
Fredi, bėk ir pelnyk taškus.
Nagi!
Pataikei į tinklą ir paleidai kamuoliuką.
REDAS EIMAS KELIAUJANTIS TRENERIS
Geriau, Sidni! Taip geriau.
Manau, kad kai esi čempionas, kaip Borisas,
pergalės tampa įpročiu.
Pralaimėjimas taip pat kartais gali tapti įpročiu.
Borisas iš naujo savy atrado pasiryžimo.
Jis pademonstravo tokią dvasinę jėgą,
kokią retai išvysi žmoguje, kurio karjera jau įsibėgėjusi.
Jis pasiekė neįtikėtiną formą.
Numetė 12 ar 9 kilogramus.
Ir sugrįžo į kortą palengvėjęs ir puikios formos.
Taip. Jis buvo užsiauginęs riebalų, mažuti.
Ką ir besakyti.
Ir mes jų atsikratėme.
Nemanau, kad aš padariau didelį poveikį jo žaidimui.
Bet manau, Borisas buvo truputį pasimetęs, nežinojo, kas toks yra ir kaip jaučiasi.
Manau, kad didžiausią sėkmę pasiekdavau,
kai leisdavau žmogui pasijusti laimėtoju.
Mažuti, kai tu su manimi,
padėsiu tau tapti geriausia savęs versija.
Man tiko tai, ką simbolizavo Nikas Boletjeris.
Jis viską supaprastino, svarbiausia buvo pergalė.
Taigi, tai buvo labai geras laikotarpis, aš buvau alkanas,
vėl pradėjau kažką jausti.
Many buvo likę kažkas, ką norėjau parodyti.
Man tai buvo visiškai nauja,
kad dirbdamas gali kažką išreikšti.
Smagu buvo žiūrėti kaip jis
paimdavo sumanymą ir jį įgyvendindavo.
Žmonės sakė: „Gyvenot ten ir čia.“
Iš tikrųjų mes niekur negyvenome.
Gyvenome lėktuvuose ir viešbučiuose.
Dabar turiu sodą su žolelėmis ir bananais.
Mes sodo taip ir nepasodinom.
Man tai lyg bėgimas.
Bėgome diena po dienos, kone metai po metų.
Labai skubėjome.
Jaučiausi...
Jaučiausi skubinama.
Tai buvo emocijų kupinas laikas.
Daug pakilimų ir daug nuosmukių.
Tarsi atrakcionas, didelis, greitas atrakcionas. Taip jaučiuosi.
- Greitas atrakcionas. - Taip.
Bet geras atrakcionas, tarsi nuotykis.
Tarsi didelis nuotykis...
nenorėčiau praleisti nė vienos dienos.
ŽAIDIMAS DĖL LEMIAMO TAŠKO BEKERIS
1996 M. „EUROCARD“ FINALAS PITAS SAMPRASAS PRIEŠ BORISĄ BEKERĮ
Bekeris viską pastatė ant kortos.
Jis susigrūmė su pirmąja pasaulio rakete Pitu Samprasu.
BEKERIS 3-6, 6-3, 3-6, 6-3, 6-4
Žinot, kai žaidžiu su Borisu Vokietijoje,
jį labai sunku įveikti.
Jis turi 9 000 gerbėjų, kurie klykia jį palaikydami.
Dėl to labai sunku.
Mus visur kviesdavo,
ir turi pasirodyti, susirinkti taškus ir pinigus,
ir tai yra darbas.
Sunkiausia būnant tenisininku - ilgai išsilaikyti sporte.
Kai įpusėji trečiąją dešimtį, dar esi stiprus.
Bet tavo varžovai - stipresni.
Kaip gali juos įveikti?
Mano jėga visada buvo mano didžiausia stiprybė.
Antroje mano karjeros pusėje didžiausia stiprybe tapo protas.
Didžiausios mano vertybės buvo mokėjimas žaisti ir varžovo perpratimas.
1993 M. VIMBLDONO KETVIRTFINALIS MAIKLAS STIŠAS PRIEŠ BORISĄ BEKERĮ
Aš žaisdavau labai emocingai.
Kai būdavau stabilios formos ir gerai jausdavausi,
tada žaisdavau geriausiai.
Kai kas nors mane sunervindavo, tai atsiliepdavo žaidimui.
Įveikiau jį Vimbldone 1991 m.
Po dvejų metų puikiai jaučiausi korte,
nuvykau į Vimbldoną manydamas,
kad čempiono titulą neabejotinai laimėsiu aš.
Buvo labai sunkūs penki setai.
Penktame sete pralaimėjau paskutinį tašką.
Užribis!
Buvau pasiruošęs atlikti antrą padavimą.
Borisas tiesiog pakėlė ranką, tarsi nebūtų pasiruošęs atmušti.
Manote, kad jis taip padarė tyčia, kad jus išmuštų iš vėžių?
Taip.
- Užribis. - Ir vėl dukart užribis.
Iš esmės tai nulėmė mačo baigtį.
Turėjome apsikeisti pusėmis,
pasakiau jam kažką nelabai gražaus.
Kaip manot, gal galit pasakyti, ką pasakėt Borisui...
Ne.
Paklauskit, ar jis dar prisimena.
Neprisimenu. Vėlgi, turbūt buvau išėjęs į save.
Jis galėjo sakyti ką tik nori, manęs tai nebūtų paveikę.
BEKERIS 7-6, 6-7, 6-7, 6-2, 6-4
Nemaniau, kad tai sportiškas elgesys,
bet, viena vertus, gal taip iš dalies nėra sąžininga.
Bet, antra vertus, aš pats kaltas, kad netinkamai sureagavau.
Bet vis tiek dėl to suirzot.
Mane tai iki šiol erzina.
Įdomu, kad jis tą prisimena po 30 metų.
Jei jis susinervino, kad apsisukau, o jis du kartus išmušė į į užribį, tebūnie.
Jis buvo gan kietas vyrukas.
Noriu pasakyti, jis daug nesišypsodavo, negirdavo smūgių.
Buvo labai dalykiškas.
Nikas mane sustiprino.
Agasis su Boletjeriu išsiskyrė labai viešai,
taigi, akivaizdu, anksčiau ar vėliau turėjau sužaisti su Agasiu.
Jis - vienas geriausių visų laikų atmušėjų.
Mano stiprybė - padavimas, buvo jam palanki.
Nuoširdžiai manau, kad jis atiduoda visas jėgas.
Bet, tikrai, žaisti prieš Agasį tokios formos turbūt labai baisu.
ANDRĖ AGASIS
Taigi, žaidėme mano karjerai artėjant į pabaigą.
1995 M. VIMBLDONO PUSFINALIS ANDRĖ AGASIS PRIEŠ BORISĄ BEKERĮ
Jis buvo geresnis ir jaunesnis, ir jis tiesiog... ėmė su manim žaisti.
Nulis-15.
Agasį pradėjau treniruoti 1994 m.,
ir Borisą tuo metu treniravo Nikas.
Andrė su juo buvo praleidęs daug metų, tad gal dėl kažko pyko.
BREDAS GILBERTAS
Žaisdamas su Borisu spjoviau į bet kokią taktiką.
Gerai, čia vyrukas, su kuriuo, žinot, žaidžiau begalę kartų,
bet dabar Andrė su juo žaidžia visiškai kitaip.
Geimą laimi Agasis.
Boriso stiprybė glūdėjo padavime
ir gebėjime žaisti „vieno smūgio“ tenisą.
Taigi, pelnai tašką, pergalingai pradedi.
Neleidi Borisui primesti žaidimo, kuris jam patogus.
Andrė akivaizdžiai malė Borisą į miltus,
ir tai turbūt buvo baisiausias sutriuškinimas, kurį patyrė Borisas
ant bet kokios dangos, nekalbant jau apie žolę.
Jis laimėjo pirmą setą, nežinau, 6-1.
Jis pirmauja 4-1, tiesiog juokiasi, kikena
ir žaidžia su manimi Vimbldono Centriniame korte,
kurį laikau savo namais.
Kaskart, kai mes susitikdavom su Andrė,
tai buvo didžiausias barjeras,
nes kildavo labai daug emocijų.
Jei laimėdavom, pergalė buvo labai svarbi. Jei ne, pralaimėjimas buvo siaubingas.
Jis turėjo neįtikėtinų sugebėjimų,
kartais pagalvodavai, juk jis neatmušė to kamuoliuko, ar ne?
Nuostabu.
Pradedu labai gailėtis Boriso Bekerio.
Visi manė, kad žaidimas baigtas.
O jūs taip manėte?
Ne, nemaniau.
- Nuoširdžiai? - Nuoširdžiai nemaniau, kad viskas baigta.
Taigi, galvojau, kaip galiu jį suerzinti?
Jis įsibėgėjo, jis laimi.
Kaip galiu tą pakeisti?
Laikas.
Buvo tokia istorija, turiu jūsų paklausti
vien dėl to, kad visi ją pasakoja skirtingai.
Turbūt ir aš papasakosiu kitokią versiją.
Nekalbėsiu apie ginčą Vimbldone.
Ta akimirka buvo viena iš svarbių gyvenimo pamokų.
Nesvarbu, koks rezultatas, niekada neprarask budrumo.
Aš jam kai ką pasakiau.
Nenorėčiau kartoti, ką tiksliai.
Žinojau viena, kad turime pademonstruoti kažką ypatingo,
kad Andrė ir žiūrovai suprastų:
„Galiu tave įveikti, mažuti.“
Gražiai sužaista.
Andrė buvo jautrus.
Jį nesunku buvo suerzinti.
Tuo metu jis buvo susižadėjęs su Bruke Šilds.
Pasakiau kelis, manau, žavius žodžius jo sužadėtinei ir žiūrovams,
paverčiau viską spektakliu.
Agasis sureagavo.
Pasak Boriso,
jis sako, kad jis žaismingai pamojo Brukei ar panašiai,
ir taip išmušė Andrė iš vėžių.
Esate girdėjusi šią istoriją?
Niekada. Bet tikriausiai žinočiau, jei tai iš tikrųjų būtų tiesa.
Taip, nes jūs visi sėdėjote tose pačiose tribūnose.
Gal pamaniau, kad jis mojuoja man.
Borisas bandė jį suerzinti
ir pradėjo siųsti oro bučinius Brukei.
Pamenate? Ar tai...
Aš nepamenu,
bet jei jis taip sakė, tai sakė.
Suprantu, kaip tai gali suerzinti,
jei jis mojuoja Brukei ar daro panašias nesąmones,
tai galėtų išmušti Andrė iš vėžių.
Viena vertus, net ir ne vietoje nukritusi plunksna
galėtų išmušti ką nors iš vėžių.
Net ir tokį puikų žaidėją kaip Andrė Agasis - galimai.
Antra vertus, galėtum numesti
mašiną nuo pastato, bet jo tai nepaveiktų.
Priklauso nuo situacijos. Ką jis tada išgyveno?
Paaiškėjo, kad jo santuoka su Bruke nelabai nusisekė.
Bet tu korte, tu varžaisi,
darai viską, kad tik laimėtum.
Geimą laimi Bekeris.
Buvo matyti iš jo akių, mes pažiūrėdavome vienas į kitą,
jos sakė: „Taip, galim važiuoti namo. Jis laimės.“
Geimą laimi Bekeris.
Viskas.
Geimą, setą ir mačą laimi Bekeris.
2-6, 7-6, 6-4, 7-6.
Akivaizdu, jis atsilygino tuo pačiu, nes tenise visada susitinki du kartus.
Andrė norėjo parodyti, kad patobulėjo kaip žaidėjas,
ir net Nikas Boletjeris negalėjo nieko išmokyti žaisti prieš jį.
1995 M. „US OPEN“ PUSFINALIS ANDRĖ AGASIS PRIEŠ BORISĄ BEKERĮ
Taigi, po kelių savaičių vėl susitikome.
Vaje, kaip mes vienas kito nemėgom.
Švelniai pasakius.
Tą mačą jis buvo neįveikiamas.
Išbandžiau tą pačią strategiją
- su Bruke... - Taip!
...ir įsibroviau į jo daržą,
bet, žinoma, ji nebereagavo taip pat.
Jis buvo visiškai susikaupęs ir tiesiog mane puolė.
Teniso korte, žinoma.
Taigi, esmė tokia, taikyk skirtingas strategijas.
Jei žaidžiu visą laiką taip pat, paduodu ir mušu pirmą, antrą kartą,
Agasis mane sumals į miltus, ar ne?
Būtent taip ir nutiko.
Geimą ir mačą laimi Agasis.
Trys setai prieš vieną.
7-6, 7-6, 4-6, 6-4.
Aš iš esmės jam primetu savo žaidimą.
Manau, yra žaidimo planai,
kuriuos aptarinėti bus neįdomu,
ir laikantis to paties principo, užvis svarbiausia,
turiu gerai atmušti.
Reikia perprasti paduodančiojo įpročius.
Kažkaip Agasis mane labai gerai perkando.
Borisas išsidavė.
Miunchene, praėjus pustrečio mėnesio po to, kai jis pasitraukė iš teniso,
nuėjome į Oktoberfestą.
Borisas mus paėmė, šiek tiek įkaušo,
ir paklausė Andrė:
„Kaip sugebėjai taip atspėti mano padavimus?“
Andrė atsistojo,
jis atsistoja ir parodo,
kaip Borisas visąlaik darydavo,
tada iškiša liežuvį, pakreipia į kairę
ir sako: „Tu paduodi kamuoliuką į lygiųjų zoną.
Jei liežuvis per vidurį, smūgiuoji į vidurį.“
„Liežuvis kairėje pusėje, smūgiuoji ten.“
Užribis.
Lygiosios.
Borisas labai sutriko,
kai Andrė papasakojo tą istoriją apie liežuvį.
Po to klausiu Andrė: „Biče, tu man to niekad nepasakojai.“
Jis sako: „Jei būčiau papasakojęs, nebūtum manimi patikėjęs.“
Po to mačo, manau, jis Borisui nebepralaimėjo.
Teniso metus vadinu šuniškais.
Išgyveni daugybę emocijų, labai daug keliaujame,
daugybė treniruočių ir nusivylimų.
Nes dauguma tenisininkų dažniau pralaimi nei laimi.
Taigi, dažniausiai išvažiuoji, nes tave įveikia.
- Pone Borisai, sveiki atvykę! - Ačiū.
Ponios ir ponai, jūs žiūrite „Borisas Bekeris asmeniškai“.
Dvi dienos prieš Kalėdas.
Borisai, o jei vėl suvaidinčiau jums Kalėdų angelą,
galėčiau išpildyti tris norus 1996 m.
Sporto srity labiausiai norėčiau laimėti „Didžiojo kirčio“ turnyrą.
Tai baigėsi 1996 m. Australijoje,
kai dar kartą parodžiau, kad esu kietas, kai to išties reikia.
1996 M. „AUSTRALIAN OPEN“ FINALAS MAIKLAS ČENGAS PRIEŠ BORISĄ BEKERĮ
Buvo Barbara, net Nojus.
Jis pirmą kartą pamatė, kaip jo tėtis laimi.
Taigi, mano gyvenimo ratas apsisuko.
Manau, kad
jis turbūt norėjo, kad sūnus jį prisimintų,
kaip mačo tipo vyrą.
Borisas atrodo energingas, tiesa?
Man buvo 29-eri,
bet tuo metu jau 14 metų žaidžiau profesionaliai.
Tai labai ilgas laikas.
Galite pasakyti, žinot, kad 29-eri dar ne senatvė.
Bet jei esate mano padėtyje,
tai amžinybė.
- Patikėkite manimi, tai visas gyvenimas. - Taip.
Tai buvo nuostabi akimirka. Nuostabi.
Gryno džiaugsmo.
Australai - fantastiški teniso fanai.
BORISAS
Jį labai gerai priėmė. Labai geras mačas. Man patiko.
- Viskas. - Geimas, setas, mačas...
BEKERIS 6-2, 6-4, 2-6, 6-2
Bekeris antrą kartą laimėjo „Australian Open“.
Manau, po to atšventėme net dvi minutes.
1996 m. vyrų teniso čempionu tampa Borisas Bekeris iš Vokietijos.
Praėjo penkeri metai nuo tada, kai su jumis kalbėjausi.
Ir, tiesą pasakius, nemaniau, kad dar laimėsiu „Didįjį kirtį“.
Bet...
Bet dėkoju savo žmonai ir...
kuri mane tuos penkerius metus visapusiškai rėmė ir mylėjo,
dėl to man pavyko.
Ir noriu padėkoti treneriui už tai, kad kursto manyje ugnį,
už suteiktą pasitikėjimą savimi, kurio ilgai neturėjau.
Žinoma, dar turiu padėkoti rėmėjams, „Ford“ ir „Channel 7“
už tai, kad investavo į šį renginį.
Tikiuosi, vokas netuščias.
Šis turnyras kasmet būna išties ypatingas.
Nors daug kartų esu pralaimėjęs pirmame raunde, aš...
aš vis tiek žiūrėdavau namie, per televiziją, ir man buvo smagu.
Aš ir vėl beldžiausi į pirmojo ir antrojo numerių duris.
Pitas ir Andrė buvo pirmasis ir antrasis, bet aš mečiau jiems iššūkį.
Nuvykau į Vimbldoną, buvau antroji raketė pasaulyje.
Buvau vienas iš favoritų.
Sužaidžiau trečią raundą.
Ir per vėlai atmušiau padavimą.
Jis susižeidė riešą.
Ir susilaužiau riešą.
Atrodo, kad Borisas...
pasiduoda.
Taip, pasiduoda. Kaip gaila buvusio čempiono.
Ką daryti?
Ilga reabilitacija, gydytojai, adatos, piliulės - dariau viską,
kad tik grįžčiau į kortą.
Aš noriu nuspręsti, kada baigti.
Manau, tai svarbu dėl mano sveiko proto,
kad trauma negali manęs sustabdyti.
1997 М. VIMBLDONO KETVIRTFINALIS PITAS SAMPRASAS PRIEŠ BORISĄ BEKERĮ
Vos po metų ketvirtfinalyje žaidžiu prieš Pitą Samprasą.
Iš karto žinojau, kad jis galbūt šiek tiek per geras.
Bet žaidžiu gerai, pamaniau, puikus būdas atsisveikinti su tenisu.
Sužaisti su pirmąja pasaulio rakete,
vienu geriausių visų laikų tenisininkų, Vimbldono Centriniame korte,
turnyre, kuris man svarbiausias.
Ilgas padavimas.
Geimą, setą ir mačą laimi Samprasas.
SAMPRASAS 6-1, 6-7, 6-1, 6-4
Samprasas patenka į pusfinalį.
Tai turbūt buvo mano paskutinis mačas Vimbldone.
- Buvo malonu su tavimi žaisti. - Taip, ir su tavimi.
Aš jam sakau: „Tai bus mano paskutinis mačas, pasitrauksiu.“
Korte buvo mikrofonai, o aš to nežinojau.
Jis tikrai tą pasakė. Yra keli variantai.
Vienas - pasakė impulso pagautas, nes pralaimėjo.
Metams bėgant fiziškai nebegali daug ko padaryti.
Iš dalies ir dėl savo požiūrio.
Kai pasieki... Tiesiog...
Labai sunku ir toliau tikėti savimi...
kas tu bebūtum.
Tu pakankamai didelis, kad nuspręstum, ką nori veikti.
Jei nori pasitraukti, traukis. Nori likti - lik.
Nori užsiimti kuo nors kitu, užsiimk kuo nors kitu.
Bet jis darė daug ką.
Kaip manote, ar Borisas pasiekė savo kaip tenisininko potencialą...
Ne.
Ne. Toli gražu.
Supratau, kad taip negali tęstis.
Noriu sužaisti dar vieną mačą Vimbldone, tada bus viskas.
Kaip kvailys susižeidžiau dešinę kulkšnį žaisdamas futbolą.
Gydytojas pasakė: „Ne, su tokia kulkšnimi negali žaisti Vimbldone.
Viskas. Negali žaisti.“
Aš pasakiau: „Nežinau, ką man duosite,
man nerūpi, kaip skaudės,
bet sužaisiu dar vieną mačą Vimbldone ir viskas.“
Nepalikite daiktų be priežiūros net ir labai trumpam.
Norėčiau paprašyti nesinaudoti nešiojamaisiais telefonais
šalia kortų, kai vyksta žaidimas.
Prašome juos išjungti. Ačiū.
Paskelbiau, kad tai bus mano paskutinis teniso turnyras.
Visada galvojau, kad nenoriu pasitraukti po mačo 2-ame korte.
Noriu paskutinį kartą sužaisti Centriniame korte.
Žiūrint į reitingus, nebebuvau vienas geriausių,
todėl turėjau susitaikyti su tuo, kurį kortą man skirs.
Bet Vimbldonas daro stebuklus.
Patekau į ketvirtą raundą.
Mane išleido į Centrinį kortą prieš Patriką Rafterį.
1999 M. VIMBLDONAS, KETVIRTAS RAUNDAS PETAS RAFTERIS PRIEŠ BORISĄ BEKERĮ
Pamaniau: „Gal ir turiu progą,“ todėl mintys sukosi kaip pašėlusios.
Tada sugrįžau į realybę ir pagalvojau: „Apie ką čia aš?“
Aš džiaugiuosi, kad šiandien žaidžiu su tenisininku, kurį labai gerbiu,
ir dar Vimbldono Centriniame korte.“
Tai truputį primena filmą. Norisi turėti tą scenarijų.
- Vis dar. - Atsilieka lemiamu mačo tašku.
- Užribis! - Laimi Rafteris.
Rafteris laimi tris setus iš eilės, 6-3, 6-2, 6-3.
Užleidžia vietą.
Manau, pirma alaus skardinė buvo atidaryta iškart po to mačo.
Po to dar viena, o po to aš užsimiršau.
Norėjau atsisveikinti su savo treneriu, fizioterapeutu,
su savo padėjėju per vakarienę, kurią tą vakarą surengiau „Nobu“.
Grįžau į viešbutį, ten buvo mano motina ir mano žmona.
Ji laukėsi mūsų antrojo sūnaus.
Pasakiau: „Rytoj būsiu vyras ir tėvas namuose,
bet šįvakar noriu atšvęsti.“
Mano žmona šiek tiek supyko.
„Tavo gyvenimas su tenisu baigėsi. Turi prisiimti atsakomybę.“
Pasakiau: „Gerai. Rytoj ryte prisiimsiu. Bet šįvakar palik mane ramybėje.
Tai paskutinis kartas, kai esu tenisininkas. Rytoj viskas bus baigta.“
Ar jums tai buvo svarbi akimirka, atsižvelgiant į...
Taip.
Bet tai buvo svarbi akimirka, nes jis buvo neseniai netekęs tėvo.
Jo motina
vilkėjo juodai, nes ką tik neteko vyro.
Atrodė, žinot, kad jis išeina, o mus visus palieka dulkėse.
Man tai pasirodė dramatiška.
Aš šito žmogaus nepažįstu, suprantat? Tokio jo aš nepažįstu.
Tarsi, žinote...
Buvau komandos narė ir mane atleido,
nes darbas baigėsi.
Ilgai kalbėjausi balkone su motina.
„Ne, mama, tu nesupranti.
Noriu paskutinį kartą atšvęsti su savo vaikinais.“
Ji pasakė: „Borisai, tik neprikrėsk kvailysčių.“
Mes atšventėme, išgėrėme dar po kelis bokalus,
ir aš susitikau Andželą.
Andželą buvau sutikęs prieš dvi savaites, taip pat „Nobu“.
Daug kas buvo pasakyta.
Nenoriu leistis į smulkmenas,
bet galiu pasakyti, kad nuėjome į galinį kambarį.
Ne, ne į spintą. Spinta „Nobu“ gerokai per maža.
Jei kada įlįsite į spintą,
suprasit, kad spintoje neįmanoma niekuo užsiimti.
Mes suartėjome. Pasimylėjome.
Neturėjau Andželos numerio. Neturėjau jos kontaktų.
Tuo ir baigėsi.
Grįžau pas savo komandą, savo vaikinus.
Apmokėjom sąskaitą, grįžau namo.
Kitą rytą išskridome namo į Miuncheną.
Tas laikotarpis mano gyvenime buvo labai sunkus dėl daugelio priežasčių.
Tais metais mirė mano tėvas.
Jis šeimoje priimdavo sprendimus,
dėl to, kad jis mirė prieš man atsisveikinant su sportu,
man sunku iki šiol.
Norėčiau, kad jis dar būtų gyvas.
Kas dar sukosi jūsų galvoje?
Tai, kad traukiuosi iš sporto.
Tau jau gana, bet tu dar jaunas.
Prieš akis visas likęs gyvenimas, todėl nežinai, kas bus toliau.
Tarsi įeitum į tamsų kambarį.
Nežinai, ko laukti.
Lemiamas mačo taškas Vimbldone...
Nemanau, kad dar kada nors patirsiu tokį džiaugsmą.
Kai baigsiu dirbti pagal profesiją, baigsiu žaisti tenisą,
neieškosiu naujos profesijos, kuri teiktų jaudulį.
Jaudulio ieškosiu asmeniniame gyvenime.
Kai pasitrauki iš žaidimo, būna labai sunku.
Mudu su Borisu daug apie tai kalbamės.
Prireikia laiko prisitaikyti,
atsitraukti nuo tos struktūros, tos darbotvarkės...
ką daryti, ko nedaryti.
Tau patinka eiti į kortą, treniruotis, žaisti mačus, laimėti.
Pradedi visiškai kitokį gyvenimą.
Po pasitraukimo iš teniso
Boriso asmeninis gyvenimas pasuko tragiška linkme,
pirmoji pasaulio raketė
dešimt metų pragyveno nelaimingoje santuokoje, bylinėjasi dėl vaikų globos,
neteko milijonų bankrutavus verslui, pranešama, kad vartojo narkotikus,
Be galo sunkus laikotarpis jo gyvenime.
Žiniasklaidai Boriso gyvenimas pasitraukus buvo tarsi nesibaigianti muilo opera.
Praėjus beveik dešimčiai metų po pasitraukimo iš teniso,
jis bandė susigrąžinti buvusią šlovę, grįžęs į turnyrą
su senuoju įvaizdžiu ir medine rakete.
Bet žaidimas jau buvo pažengęs į priekį.
Buvusios žvaigždės, tokios kaip Bergas ar Bekeris,
turi išmokti gyventi tikrame pasaulyje,
kai nutyla palaikymo šūksniai.
Kartais sunku, kai esi pripratęs, kad su tavim elgiamasi vienaip,
o tas elgesys staiga pasikeičia,
ypač, kai pradedi dažniau pralaimėti,
tada turi nustoti žaisti, keičiasi tavo tapatybė, visas tas mėšlas.
- Šiaip jau, tai ne mėšlas, bet... - Taip, mėšlas.
...sportininkai su tuo susiduria.
Tai nėra lengva.
Jo gyvenimas buvo tiesiog... Įvyko labai didelis lūžis, suprantat?
Nemanau, kad tokiam dalykui gali pasiruošti.
Kas toliau, suprantat? „Kur eini?“
„Ar dabar liksi namie?“ Maždaug, „Bet ką mes darysime?“ Suprantat?
Kai pagalvoji, mes tiesiog pasukom skirtingais keliais.
Po aštuonių mėnesių atėjo faksas.
Pamenu daugumą tų žodžių. Ten...
„Gal manęs neprisimeni.“
„Paskutinį kartą susitikome prieš aštuonis mėnesius.“
„Čia mano numeris. Paskambink.“
Tiesiog negalėjau patikėti.
Kitą savaitę susitikau su Andžela Londone. Išsinuomojau visą...
Regis, visą viešbučio aukštą.
Tikrai jaučiau spaudimą.
Ir pasirodė ji. Apsivilkusi ilgu paltu.
Po to ji nusivilko paltą. Ji buvo paskutiniame nėštumo mėnesyje.
Ir ji tiesiog man paaiškino, kad esu šito vaiko tėvas.
Aš pasakiau: „Na, tada... tikiu tavimi.“
Žinote, mes mylėjomės.
Bet „Gal... Pagimdyk vaikelį,
tada nueikime pas gydytoją ir padarykim DNR tyrimą,
jei tas vaikas mano,
aš už jį atsakingas. Aš juo pasirūpinsiu. Taškas.“
Kai papasakojo Borisas, istorija atrodė įtikinama ir paprasta.
Bet kai pasidomėjau, pasirodė,
kad istorija šiek tiek sudėtingesnė,
ypač gimus vaikeliui.
Kai sužinojau
2000-ųjų m. pavasarį, kad turiu...
dar vieną vaiką, dukterį,
žinojau, kad turiu pasikalbėti su Barbara,
nes ji tai turi išgirsti iš manęs.
Jei pagal tai pastatytumėt filmą, tada...
kažkas klyktų, kažkas trankytų duris,
ar laikytumėte tai tinkama akimirka pasakyt tiesą.
Bet man taip neatrodo, nes buvo tiek daug progų,
kai galėjai pasukti kitu keliu.
Man tai nebuvo tik ta viena akimirka.
Aš jaučiau, kad mes nuolat tolome, vis labiau atsiskyrėme.
Šiek tiek susijaudinau, bet sakau jums tiesą.
Ir ji pasakė: „Vis dar myliu tave.
Vis dar noriu būti su tavimi.
Nežinau, kažką sugalvokim,“ ir aš pasakiau: „Ačiū.“
Daug laiko visuomenė... niekas nežinojo. Istorija nebuvo paviešinta. Bet...
Bet po to, kai viską aptarėme, ji įgijo džokerio kortą,
kurioje parašyta: „Tu užsičiaupk,
nes jei pasaulis sužinos, ką padarei, tu vis tiek pralaimėsi.“
Pasakiau: „Tu teisi, bet negaliu gyventi tokiuose santykiuose.
Tai neįmanoma.“
Pasakiau, „Barbara, manau, mums reikia išsiskirti.“
BEKERIS IŠSISKIRIA SU ŽMONA DĖL PASLAPTINGO „ROMANO“
Kai Bekeriai, Barbara ir Borisas, pranešė, kad skiriasi,
Andžela, Boriso jauniausiojo vaiko mama,
paviešino „Nobu“ istoriją.
- Atsiprašau. - Neturiu, ką pasakyti,
kol byla nebus baigta nagrinėti teisme.
Skirtingai, nei pasakojo Borisas,
tuo metu jis sureagavo...
AR ČIA BORISO BEKERIO NESANTUOKINIS VAIKAS?
...pasakodamas nebūtas istorijas ir bandydamas apsimesti
nukentėjusiuoju „Nobu“ istorijoje.
BEKERIS: NETURIU NESANTUOKINIO VAIKO
BEKERIS SAKO, KAD VAIKAS GIMĖ IŠ NEKALTO PRASIDĖJIMO
DVIGUBAS BEKERIS BEKERIO VAIKELIS - „MAFIJOS SŪNELIS“
BEKERIS: RUSŲ MAFIJA BANDĖ PAVOGTI MANO SPERMĄ
BORISO BYLA - ANDŽELA TEIGIA, KAD MYLĖJOSI SU BORISU
„NOBU“ SPINTOJE
BEKERIS ATLIKS DNR TESTĄ, KAD UŽBAIGTŲ GINČĄ DĖL PAVAINIKIO
TESTAS GALI KAINUOTI BEKERIUI DAR DAUGIAU MILIJONŲ
Jis sutiko atlikti testą jau seniai, kai Ana gimė.
Jei jis būtų jį atlikęs iš pradžių...
ANDŽELA JERMAKOVA
...istorija nebūtų buvusi paviešinta,
nes jis būtų galėjęs pats susitvarkyti su žiniasklaida.
Niekam nebuvo būtina sužinoti, kaip, kada tai nutiko.
MELAGIS BORISAS
Aš jo nesužlugdžiau. Jis sužlugdė pats save.
BEKERIO NESANTUOKINIO VAIKO MOTINA SAKO, KAD JIE BUVO SUSITIKĘ
PRIEŠ 5 SEKUNDES TRUKUSĮ SEKSĄ
Sveiki, žiūrintys mūsų ypatingą laidą
„Rožių karas: Beker prieš Bekerį“.
Keliamės į Majamį susitikti su mūsų korespondentu Kristofu Langu.
Jis stovi prieš Majamio municipalinį teismą.
Supraskite, Vokietijoje tai buvo transliuojama gyvai.
- Gyvai? - Gyva transliacija Vokietijoje
apie Boriso ir Barbaros Bekerių teismą ir skyrybas. Gyva transliacija.
Vakar visa diena buvo labai įdomi
ir gana dramatiška. Borisas vakar ryte papusryčiavo
ir dar kartą pasikalbėjo su savo teisininku.
Po to nuvažiavo į Fišerio salą susitikti su Barbara ir jos teisininku.
Beje, tai buvo pirmas kartas,
kai jie kalbėjosi asmeniškai po išsiskyrimo.
Man pasirodė, kad jis ruošėsi svarbiam teniso mačui.
PARODOMASIS TEISMAS
Barbara pasirašė vokišką priešvedybinę sutartį, apribojusią turtą po skyrybų.
Ji tikėjosi Majamio teisme laimėti daugiau.
Ji nuvažiavo į mūsų butą Majami Biče su abiem berniukais.
Ji pasakė: „Taip, dabar turiu geriausius teisininkus.“
O tada ji pradėjo pūstis, todėl pasakiau: „Gerai.
Aš gausiu tik antrus pagal gerumą teisininkus.“
Ji turėjo geriausius teisininkus, aš - antrus pagal gerumą. Tiek to.
SEMAS BERSTINAS BARBAROS TEISININKAS
Mes labai nusivylę teisiškais manevrais,
kuriais bandoma iškelti klausimą dėl vaikų pagrobimo. Tai...
Semas Berstinas - legendinis Pietų Floridos teisininkas,
pagarsėjęs dėl plačiai nuskambėjusių narkotikų bylų.
Jis mikliai atmušė Boriso padavimą, išjuokdamas Bekerio teiginį,
kad Barbara pagrobė vaikus, išsivežusi juos į Majamį.
Bet Borisas atmušė vokiškąja korta.
Man pasakė, kad jis - gan agresyvus tipas
ir, akivaizdu, labai protingas, todėl reikia saugotis.
Ir aš paprašiau: „Gal galiu gauti vertėją?“
Nes norėčiau kalbėti savo gimtąja kalba.
Semą tai truputį sunervino, nes išmušė jį iš vėžių.
Kai tau beria klausimus, turi greitai atsakinėti,
bet kai viskas verčiama, tempas labai sulėtėja.
Jis tam nebuvo pasiruošęs.
Geriausia, kad būtų paliudyta...
Mes klausėme, ar sąžininga, kad Barbara
gaus daugiau pinigų
JAV, nepaisant vokiškos priešvedybinės sutarties.
Dvidešimt keturi procentai atsakė, kad sąžininga,
bet 58 % vis tiek mano, kad tai - nesąžininga.
Pusės apsikeitė teisiniais padavimais.
Semas Berstinas grasino apklausti Borisą
apie jo verslą, galimai neetišką ar net blogiau.
Savo ruožtu Borisas pažadėjo, kad jo teisininkai spirgins Barbarą
ištisas valandas liudytojo vietoje.
Man skambina Barbara.
„Turime išsiaiškinti patys. Nenoriu rytoj eiti į teismą.“
Pasakiau... Išsitraukiau savo kozirį.
Pasakiau: „Vėlgi, turi teisę taip elgtis.
Aš susimoviau.
Bet po pusmečio
pasamdai... apsunkini padėtį su teisininkais,
eini į teismą ir panašiai, taip negalima.
Prašyk, ko nori, galiu tau tą duoti.“
BEKERIS IŠSISKIRIA, BET JAM TAI KAINUOS MILIJONUS
Mes derėjomės.
Susitarėme nekalbėti apie skaičius,
bet, patikėkite manimi, ji - turtinga moteris.
BRANGIAUSIOS 5 SEKUNDĖS MANO GYVENIME
Dėl turto dalybų po skyrybų ir alimentų
Bekerio išlaidos augo.
BORISAS PATIRIA DIDELĮ NUOSTOLĮ, GALIAUSIAI PRIPAŽINĘS NESANTUOKINĮ VAIKĄ
Po to jis buvo nuteistas dėl mokesčių slėpimo, turėjo sumokėti dideles baudas.
BEKERIUI GRESIA KALĖJIMAS PO TYRIMO DĖL 13,3 MLN. SVARŲ MOKESČIŲ
Nesėkmė vijo nesėkmę, tą sunkų laikotarpį Borisas stengėsi ištverti oriai.
Kaip ten bebūtų, gal jiedu su Barbara suprato,
ką reiškia Kiplingo citata virš žaidėjų durų Vimbldono Centriniame korte,
„Jei tu, sutikęs negandą ir šlovę, gali bodėtis viena ir kita.“
Tu mane triuškini televizijoje.
Stipru.
Negali vienu metu atsisėsti ant dviejų kėdžių.
Tai, kad turiu šią nuostabią šeimą, turiu savo vaikus, šį gyvenimą
yra susiję su skausmu, kurį man teko iškęsti.
Taigi, mano manymu, tai ne tik pamokanti patirtis,
bet taip turėjo nutikti, kad atsidurčiau šioje vietoje,
kad jūs kalbėtumėtės su manimi, kad būčiau čia, turėčiau vaikus.
Aš tai matau kaip vientisą dalyką,
taip žiūriu ir į santykius su Borisu -
jaučiu didelį dėkingumą už tai, kas buvo ir kas yra,
ir žiūriu į tuos santykius su meile.
Apie juos turiu kalbėti tik tada, kai ateinate jūs.
Tai vadinama gyvenimu. Turi gyventi toliau.
Turi užtikrinti, kad vaikams nieko netrūktų.
Manau, žinot, mes, suaugusieji, turim gyventi toliau ir...
Sunkiausia man buvo susigaudyti, kaip elgtis su dukra?
Taigi, pasakiau, „Andžela, manau, laikas Anai susipažinti su broliais.
Maljorkoje turiu namą. Suorganizavau dideles šeimos atostogas,
kurių metu Ana su Andžela gyveno name
kartu su mano motina, seserimi ir su berniukais.
Tai buvo neįtikėtina.
Jei būtumėte man tą pasakę, kai viskas tik prasidėjo,
būčiau pasakęs, kad tai neįmanoma.
Nesvarbu, ką sako pasaulis, ką sako žiniasklaida,
tai normali šeiminė padėtis.
Leidau savo laiką Majami Biče,
Šveicarijoje, Ciuriche, ir Majami Biče.
Nusivedžiau Nojų suvalgyti picos į vietinį italų restoraną.
Prie baro prieina moteris.
Pati gražiausia gyvenime regėta moteris.
Viena iš geriausių Lili savybių visada buvo ta, kad
ji prisitaikė ir rūpinosi mano vaikais, taip pat ir dukra.
Jie - svarbiausi mano gyvenime, jei jiems patinki,
tada jau palenkei mano širdį, nes jie...
jie labai svarbūs.
Pasakau jai: „Klausyk, manau, turėtume susituokti.
Noriu, kad tu persikraustytum į Europą,“ ji atsakė,
„Taip. Myliu tave. Susituokim.“
Sveiki visi, žiūrintys „Exclusiv Spezial“,
iš Boriso svajonių vestuvių Sankt Morice.
Repeticija... pirmasis darbotvarkės punktas,
porai atskridus į prabangų Šveicarijos miestą Sankt Moricą
privačiu lėktuvu ketvirtadienio popietę.
Kažkodėl atrodo, kad visi dėl to džiaugiasi.
„Štai ir nuotaka.“
Prie mašinos skuba viešbučio tarnautojai ir apsaugininkai,
kad apgintų nuotaką nuo pernelyg smalsių fotografų.
Atgal.
Gerai. Važiuojam.
„Aš, Borisas, imu tave, Šarleli, į žmonas.“
„Nuo šiol visada būsime kartu...“
„Džiaugsme ir varge...“
„Turte ir skurde...“
Iš šių dviejų gautųsi gera pora.
Šešiskart „Didžiojo kirčio“ nugalėtojas Borisas Bekeris prisijungė
prie antrosios pasaulio raketės Novako Džokovičiaus trenerių komandos.
Džokovičius pavadino Bekerį „tikra legenda“.
Jei reikia, neskubėk ir apsiprask.
Taip, tik greitai pažiūrėkim.
Filmuojame.
Pradėkim nuo pradžių.
NOVAKAS DŽOKOVIČIUS
Kodėl kreipėtės į Borisą?
Dėl tvirtos psichikos.
Taip apibūdinčiau Borisą.
Mes pasikalbėjome.
Pasakiau: „Esu per senas, kad tave maustyčiau.
Sekiau tave ir tavo karjerą,
tu elgiesi kaip gatvės mušeika.“
„Kai atsiduri finale su kuo nors, to atsižadi.
Pasiduodi, pralaimi. Kodėl?“
Jis pasakė: „Taip, aš nusivylęs. Aš negaliu...“
Tada pasakiau: „Tam yra priežastis. Reikia apie tai pasikalbėti.“
„Turi patikėti tuo, ką tau sakau,
tai mano nuomonė apie tavo smūgį iš dešinės, tavo padavimą,
smūgį atgalia ranka iš kairės ir tavo požiūrį,
ir apie tai, kad per daug skubi, ir apie viską, ką girdėjau.“
Po šešių valandų jis sako: „Nori būti mano treneriu?“
Tiesą sakant, manau, kad Borisas puikiai padirbėjo su Novaku,
bet, tam tikra prasme, užtenka tik pasakyt:
„Imk. Eiki į kortą.“
„Gerai. Gerai sužaisk.“
Juk kalbate apie Novaką Džokovičių.
Pasirodė, kad jis gan kietas, ar ne?
Esu tikras, kad buvo kažkokia taktika.
Borisas juk žino šį žaidimą, bet svarbiausia buvo,
kas vyksta čia.
Kai išeini į kortą žaisti prieš Rafą Nadalį...
MATSAS VILANDERIS
...svarbu, ne kiek kartų smūgiuosi dešine, ne kiek taškų laimėsi.
Turi gerai pradėti setuose.
Ir setuose tau seksis, jei neprarasi pasitikėjimo savimi.
Tarsi tikėtum, kad tik laiko klausimas,
kol imsiu pirmauti šiame mače,
pamaniau, kad Borisas paaugo kaip žmogus.
Tai tampa asmeniška.
Žinot, „Nori, kad verktų tavo motina, ar jo?
Tu - išdidus serbas. Išdidus šeimos žmogus.
Bet ką padarytum, kad apgintum šeimą.
Štai kaip reikia žaisti. Toks turi būti požiūris.
Rafaelis nori padaryti tą patį, todėl ir Rodžeris nori padaryti tą patį,
ir Endis nori padaryti tą patį.
Jie nori apginti savo šeimas. Dabar eik ir padaryk tai.“
Po to dar turėjome įveikti kelis vidinius demonus,
apie kuriuos negaliu pasakoti.
Kodėl jis susvyravo paskutinėje atkarpoje.
Borisas sužinojo, kad Novaką persekiojo tai,
ką šis padarė už korto ribų,
kad jis nesąmoningai baudė save korte,
pralaimėdamas finaliniuose raunduose.
Borisas pasakė Novakui, kad jei šis neįveiks vidinių demonų, nelaimės.
Kalbėjomės apie tai, kas vyksta už korto ribų,
kas galėtų padėti,
ir apie kitą veiklą, kuri blaškė dėmesį.
Jis manęs paklausė: „Gerai, ko nori iš teniso?
Ar turi aiškų tikslą?“ Atsakiau: „Taip, žinoma.
Noriu parašyti sporto istoriją ir noriu parašyti ją kartu su tavimi.“
Taigi, iš karto radom bendrą kalbą.
Vienintelė priežastis stengtis, kad šie santykiai tęstųsi -
pergalė.
Ir nebūsiu patenkintas, kol nelaikysi rankose prizo.
2014 M. VIMBLDONO FINALAS RODŽERIS FEDERERIS PRIEŠ NOVAKĄ DŽOKOVIČIŲ
Neįtikėtina.
Tiesa?
RODŽERIS FEDERERIS
Tas mačas priminė amerikietiškus kalnelius.
Kai Rodžeris žaidžia ant žolės, jis priverčia tave
rodyti aukščiausią klasę, kad turėtum galimybę laimėti.
Žaidimas truputį pasikeitė, tiesa?
Štai jums nemokama teniso pamokėlė.
Rodžeris Federeris pakeitė taktiką.
Jis stovi ant galinės linijos.
Kamuoliuką atmuša daug anksčiau. Mušdamas atakuoja,
nustebindamas visus, nes jis tą sugeba.
Tai turi tapti antrąja prigimtimi. Tapti instinktu.
Novakas sugeba labai greitai atmušti kamuoliuką ir iškart smūgiuoti.
Nes jis turėjo prisitaikyti prie Rodžerio.
Tai mūšis. Tai kova.
Nutinka nenumatyti dalykai.
Tave ištraukia iš komforto zonos, ar ne?
Nagi!
Džokovičius pyksta.
Novakas labai emocionalus.
Jis visada ima niršti, kai minia palaiko varžovą.
Ir savo pyktį parodo pirštais, dažnai tai pačiai miniai:
„Dabar jūs mane pažadinote. Įveiksiu šitą vyruką.“
Bet kartais tai atsigręžia prieš jį.
Jis ima niršti, netenka savitvardos,
jo protas išsijungia, ir jis pralaimi.
Magiškas žodis - pusiausvyra.
Žinote, jis ten sėdėjo toks ramus.
Jis buvo toks stiprus, neužleido pozicijų.
Jis puikiai žino, ką išgyvenu.
„Gerai, aš vėl čia, kur turiu būti,
galvoju apie kitą tašką.“
Mačo metu rezultatas dažnai svyravo, ar ne?
Tomis svarbiausiomis akimirkomis tai,
kad Borisas buvo šalia, teikė man jėgų
ir papildomo įkvėpimo įveikti iššūkį.
Nuostabu.
Klasikinį prizą laimi Džokovičius.
6-7, 6-4, 7-6...
6-4 penktame sete.
Jie apsikabina, tiedu taip pat apsikabins. Nuostabus finalas.
Jis praeina pro vartus apsikabinti su draugais ir mylimais žmonėmis.
Šaunuolis, Borisai.
2014 m. tam tikra prasme buvo it tramplinas, suprantat?
Svarbi pradžia, žinot. Tai buvo didžiulis įkvėpimas,
leidęs mums...
2014 - N. DŽOKOVIČIUS
...pasiekti išties puikių rezultatų per kitus pustrečių metų.
2015 M. „AUSTRALIAN OPEN“ ENDIS MURĖJUS PRIEŠ NOVAKĄ DŽOKOVIČIŲ
DŽOKOVIČIUS 7-6, 6-7, 6-3, 6-0
2015 M. PASAULINIO TURO FINALAS RODŽERIS FEDERERIS PRIEŠ NOVAKĄ DŽOKOVIČIŲ
DŽOKOVIČIUS 6-3, 6-4
Džokovičius laimėjo kitus du ATP finalus
ir penkis iš septynių „Didžiųjų kirčių“, taip pat ir „French Open“.
2016 M. „FRENCH OPEN“ ENDIS MURĖJUS PRIEŠ NOVAKĄ DŽOKOVIČIŲ
Bet 2016 m. vasarą nesilpnėjantis susikaupimas ir spaudimas
ėmė atsiliepti.
DŽOKOVIČIUS 3-6, 6-1, 6-2, 6-4
Jei nori būti čempionu, viskas priklauso nuo tavęs.
VYRŲ TENISAS - FINALAS
Išgyvenau laikotarpį, kai aš
iš tikrųjų ieškojau savęs už korto ribų.
Mačiau, kad susilpnėjo susikaupimas, ėmė trūkti motyvacijos.
Tai natūralu. Turiu galvoje, kiek dar nori laimėti.
Žaidžiau Vimbldone trečią raundą.
Keliskart žaidimą nutraukė lietus, sėdėjau kambaryje.
Ir aš tiesiog... Sėdėjau ir pasakiau komandai: „Ar galit...“
„Ar galit išeiti? Noriu pabūti vienas.“
Ir tiesiog žiūrėjau į sieną, buvau tarsi atbukęs.
Viduje nebuvo jokio noro.
Tada supratau, kad jis nori man kažką pasakyti.
Jis pasakė: „Klausyk, bose, aš truputį pavargau.
Nenoriu žaisti taip, kaip anksčiau.“
„Paklausyk. Visų pirma, myliu tave.
Ir gerbiu tave.
Mes kartu šį tą nuveikėme,
man, Borisui Bekeriui, tai buvo neįtikėtina kelionė.
Išmokau kažko naujo apie save ir tenisą,
gal truputį ir apie tave.
Nemoku pralaimėti.
Jei nori keliauti į Šanchajų arba į Paryžių,
ir džiaugsiesi ten būdamas, tada aš ne tas, kurio tau reikia.
Manau, verčiau viską baikim.“
Net po to mūsų santykiai nenutrūko.
Nesiliovėme bendravę.
Nes jis visada buvo šalia. Jis vis dar šalia.
Borisas man - šeimos narys.
Shatzi!
Puiku.
- Kaip laikaisi? - Gerai.
- Gera tave matyti. - Varom, ar ne?
- Štai taip. - Varom?
Štai taip.
Man patinka.
- Dabar svarbu. - Dabar...
- Gerai. - Labai gerai.
Taip. Man patinka.
Viskas gerai, taip. Man viskas gerai.
Bet dabar tu truputį...
truputį...
susikaupti.
- Tu tą žinai. - Gerai. Tai gerai.
Gerai.
Noriu kažko išmokti iš meistro.
Kaip atmušti, kaip judėti.
Bandysiu pasiekti tinklą.
Geriau pagalvojus, tenisas - dvejetainis žaidimas,
matuojamas smūgiais ir neatmušimais, vienetais ir nuliais.
Korte Borisas mokėjo žaisti su skaičiais.
Už korto ribų jam niekaip nesisekė jų išnarplioti.
Gal geriausia būtų pradėti nuo jūsų paaiškinimo.
Nes manau, aš tikrai nesuprantu
ir manau, kad daug žmonių to nesupranta.
Kaip jūs bankrutavote?
Geras klausimas.
Labai nedaug žmonių manęs to klausė.
Bandau paaiškinti, kiek galėdamas geriau.
Ačiū, pone. Labai ačiū. Būkit palaimintas.
Nuostabu.
Mes, dauguma sportininkų, manom, kad pinigus, uždirbtus
karjeros metu, gausime ir vėliau.
Todėl nespėjame pakeisti gyvenimo būdo.
Ir toliau leidi pinigus, kurių nebeuždirbi.
Leidi pinigus, uždirbtus anksčiau.
Taigi, taip, kaltinu save.
- Ačiū. - Ačiū, Borisai.
- Borisai. - Ačiū.
Borisai!
Sakiau jam: „Borisai, laikyk pinigus banke,
džiaukis dviem, trimis, penkiais procentais.
Negali jų išleisti.“
„Ne. Nusimanau apie investicijas.“
Pasakiau: „Gerai. Nori pažaisti „Monopolį?“
Paimk penkis procentus turimų pinigų, o tai sudaro milijonus,
pasiimk juos ir žaisk su jais.
Kai juos prarasi, pasakyk, kad išmokai pamoką.
Išmokau pamoką.“
Bet vaikas su liepsna.
O svarbiausia, jį supantys žmonės...
juo naudojasi.
Nesunku suprasti, kodėl tokia žvaigždė kaip Borisas
pritraukia žmones, galinčius juo pasinaudoti.
Jis žavus, gal šiek tiek naivokas.
Ryškus, charizmatiškas, labai garsus,
toks, su kuriuo visada smagiai leisi laiką.
Jis gyvena taip, kaip žaisdavo tenisą...
atakuoja tinklą, rizikuoja, viską stato ant kortos.
Daugelį metų dėl verslo susitarimų
su Hansu Diteriu Klevenu jis galėjo gyventi kaip roko žvaigždė.
Klevenas atliko prodiuserio vaidmenį,
apmokėdavo sąskaitas, sudarydavo sutartis ant servetėlių,
rūpinosi buhalterija.
Klevenas pasirūpindavo, kad Borisui nestigtų grynųjų plačiai gyventi.
Savo ruožtu Klevenas gavo pusę pelno, kurį atnešė Boriso vardas,
ir galėjo šildytis žvaigždės šlovės spinduliuose.
Jis dalyvavo Boriso ir Lili vestuvėse, surengė jiems Oktoberfestą
su bavariškais kostiumais.
Borisas ir Lili bendravo su milijardieriais,
pavyzdžiui, Džonu Kodvelu, britu, įkūrusiu mobiliųjų telefonų imperiją.
Jie vis daugiau laiko praleisdavo Maljorkoje,
plėtė savo namą, dešimties miegamųjų dvarą,
stovintį pusės hektaro sklype.
Taip, Borisas Bekeris, buvęs teniso dievas,
dabar ir televizijoje.
Sveiki atvykę į mano namus Maljorkoje.
Sveiki, žiūrintys Boriso Bekerio televiziją.
Čia koridorius.
Viršuje - miegamasis.
Žinoma, ten kamerų nėra, savaime suprantama!
Eikime tiesiai į svetainę.
Gal matote židinį.
Pasamdėme šešis marokiečius, jie dirbo
pusę metų ir išpjovė visas židinio dalis.
Man reikia sporto, kad gyvenčiau.
Sulaukus mano amžiaus bėgiojimas nebelabai tinka.
Todėl turiu daugiau plaukioti.
Čia galiu nuleisti garą.
Tas namas Ispanijoje buvo puikus, bet gyvenau Šveicarijoje.
VIMBLDONAS
2012 m. Lili paklausė: „Borisai, o jei persikeltume į Vimbldoną?“ Pasakiau: „Ką?“
Jei pasaulyje ir yra vienas kaimas, kurį myliu
ir vadinu namais, tai Vimbldonas.
Mane vadina populiariausiu vokiečiu Britanijoje.
O aš atsakau, kad sąrašas vargu ar ilgas.
Tikrai jaučiuosi kaip namie. Nuo tada gyvenu Londone.
Sveiki, Borisai. Malonu jus matyti, pone.
Borisas pasakoja taip, tarsi jiedu su Lili
būtų gyvenę ir vargo nematę.
Bet toks gyvenimo būdas buvo brangus,
o Borisas taip ir neišmoko suvesti finansinių galų.
Kai Lili panoro išvykti iš Šveicarijos, Borisas išsiskyrė su Klevenu.
Bet po tų verslo skyrybų jis gavo šveicarišką 3 mln. eurų mokesčių sąskaitą,
kurios negalėjo apmokėti.
Kleveno nebebuvo,
todėl Borisas kreipėsi pagalbos į britų bankininkus „Arbuthnot Latham“,
kurie pasiūlė jam sprendimą.
Borisas galėjo pasiskolinti 4,6 mln. eurų,
laiduoti už juos būsimomis pajamomis kaip prekės ženklo atstovas ir TV veidas.
Borisas Bekeris!
Žinoma, vienaip ar kitaip
Anglijos mėgstamiausias vokietis galėjo išmokėti paskolą.
Bėda kilo tada, kai, praėjus metams po skolos paėmimo,
negalėjau sumokėti to, ką turėjau sumokėti,
nes kelios sutartys buvo nutrauktos.
Scheisse.
Jei būčiau buvęs šiknius, būčiau galėjęs pasakyti:
„Jūs pasirašėte sutartį. Nepasisekė.“
Bet nebuvau šiknius. Pasakiau: „Ispanijoje turiu namą,
vertą dešimties milijonų eurų.
Taigi, užstatau namą
ir gaunu laiko sumokėti paskolą iš būsimų pajamų.“
Bet po to sužinojome, kad tas namas jau buvo užstatytas,
laiduojant už tarpinę paskolą, kurią gavau iš Džono Kodvelo.
- Džonai. - Sveiki. Kaip sekasi?
- Malonu jus matyti. - Malonu matyti.
Ačiū už skirtą laiką.
Tokių dalykų „IKEA“ nenusipirksi, ar ne, Džonai?
Ta paskola buvo tarpinė, todėl palūkanos siekė 25 %.
Kodėl tokios aukštos? Nes, „A“, man skubiai reikėjo tų pinigų ir,
„B“, ketinau parduoti namą per tris mėnesius.
Gerai, parduosite namą, bet jums reikia pinigų jį suremontuoti.
Todėl paimate trumpalaikę paskolą su aukštomis palūkanomis.
Bet, kalbant apie namą,
padėtis buvo prastesnė, nei Borisas pasakojo.
Borisas buvo įsiskolinęs rangovams pusę milijono, turėjo daug kitų skolų
ir išlaidų, kurių negalėjo ignoruoti.
Ar paskolos užteks viskam?
Kodėl paėmėte tą tarpinę 1,2 mln. eurų paskolą?
Negaliu pasakyti, už ką buvo sumokėta,
bet ėmiau ne dėl asmeninės naudos.
Turėjau apmokėti sąskaitas.
Mano gyvenimo būdas turbūt vis dar buvo per brangus.
Turėjau mokėti buvusiai žmonai. Turėjau keturis vaikus.
Paskolą ėmiau ne dėl asmeninės naudos, o didelėms sąskaitoms apmokėti.
Borisas taip ir nesuremontavo namo.
Kai pasklido gandai, kad nieko nėra namie, įsikraustė nekviesti svečiai.
Dvidešimt penkeri metai O gyvenime aš vis dar
Bandau užkopti Į didelį vilties kalną
Surasti ten tikslą
Kas nors nori pasivaikščioti?
Eime.
Tikslas pasiektas?
Žinoma.
Ten, sako, atėjo marokiečiai.
Ir viską padarė rankomis.
Boriso Bekerio krepšinio aikštelė.
Teniso kortas.
Taip, teniso kortas.
Tikroji raketė. Su ja Borisas Bekeris laimėjo
Vimbldoną 1985 m., taip pat 1986 m. ir 1987 m.
Čia dar liko truputis gimtadienio torto.
Mes tiesiog sėdime sūkurinėje vonioje,
kurioje sėdėjo Borisas Bekeris.
Štai kas dabar svarbu žiniasklaidai.
Bet jei šitaip gyveni, ir šitaip visko atsisakai?
Kalbame apie žmogų, kuris kadaise buvo labai turtingas.
Net tada, kai bankrutavau,
nepatikėsite, bet vis dar buvau milijonierius.
Po to buvo per vėlu.
Turėjau mokėti mokesčius čia, ten - alimentus,
finansinius... viską, kas ateina į galvą.
Taigi, sukausi užburtame rate,
stengiausi uždirbti pakankamai, kad laivas nenugrimztų į dugną.
Bet duobė jau buvo iškasta.
O kastuvai vis brango.
Dėl 25 % palūkanų Boriso paskola tapo milžiniška, jam nepavyko jos sumokėti.
Todėl jo britų bankas sėkmingai kreipėsi į teismą Londone,
kad Bekeriui būtų paskelbtas bankrotas.
Borisui su tuo susitaikyti buvo sunku.
Čia dvi „Renshaw Cup“ taurės, tai - originalų kopijos.
Be datų, bet...
Pagal įstatymą teismas įgaliojo privatų teisininką Marką Fordą
paimti pusę Boriso pajamų...
...ir parduoti vertingiausius Boriso daiktus,
kad būtų apmokėtos skolos kreditoriams.
VALSTIJŲ ATVIRAS TENISO ČEMPIONATAS VYRŲ VIENETAI - BORISAS BEKERIS
Bankrotas reiškia, kad jūsų turtas...
MARKAS FORDAS JAV BANKROTO ADMINISTRATORIUS
... ar juolab perteklinis turtas, tampa prieinamas kreditoriams.
Procesas toks: turtas pereina bankroto administratoriui,
o šis suranda specialistus,
kad parduotų tą turtą.
VIENETŲ ČEMPIONATAS
Žaidėjui, nors ir skamba prastai, bet trofėjus neturi didelės reikšmės.
Nejaugi žiūrėsi į prizus, būdamas 17-os ar 18-os?
Argi ne nuobodu?
Jie įgyja reikšmę tik tada, kai sulauki daugiau metų.
Dabar mėgstu rodyti savo laimėtus prizus vaikams.
Tikrai.
Ką padarysi?
Staiga, nei iš šio, nei iš to,
Borisas sulaukė pagalbos iš labai netikėtos vietos...
iš Centrinės Afrikos Respublikos.
CAR pasiūlė Borisui svarbią poziciją,
galinčią viską pakeisti.
MAN - DIPLOMATO REGALIJOS!
Jis buvo pakviestas tapti ypatinguoju
sporto, humanitarinės ir kultūros sričių atašė.
Borisas už sėkmę turėjo dėkoti Stefanui Velkui,
parūpinusiam jam ypatingą diplomatinį pasą.
Velkas skelbėsi diplomatijos ekspertu.
Stefanas, žmogus, kurio anksčiau nebuvau sutikęs, pasakė...
SVEIKI ATVYKĘ Į DIPLOMATINĘ TARNYBĄ
...kad prezidentas ir ambasadorius gerbia jūsų tarptautinį įvaizdį.
BORISAS BEKERIS - ATAŠĖ BRIUSELYJE
Žinote, „Jūsų šeima mišri, skirtingų rasių,
todėl kai kurias problemas suprantate geriau už daugumą baltaodžių.
Ir jie nori suteikti jums
vietą Saugumo Taryboje Niujorke.“
Pasakiau: „Skamba rimtai.“
Stefanas pasakė, kad galėtume pasinaudoti imunitetu
ir sustabdyti bankroto bylą.
Aš pasakiau: „Palaukit. Tai du skirtingi dalykai.
Vienas niekaip nesusijęs su kitu.“
Bet jūs pats pasakėte:
„Dabar turiu patvirtintą diplomatinį imunitetą ir ketinu
užbaigti šį farsą.“
Taigi, jūs pats sujungėte tuos du dalykus.
Teisingai, bet vienas su kitu visai nesusiję.
Sutrikau.
BORISAS BEKERIS PASINAUDOJA DIPLOMATINIU IMUNITETU
Viena vertus, Boriso teisininkai viešai paskelbė,
kad jo, kaip ambasadoriaus, statusas suteikė jam imunitetą nuo bankroto.
Borisas pasakė, kad tai tiesa, bet kartu ir netiesa.
Vienas su kitu nesusiję.
Man buvo įdomu, ką apie tai galvojo
Centrinėje Afrikos Respublikoje?
Jei norite rasti Borisą Bekerį Centrinėje Afrikos Respublikoje,
kur geriau pradėti ieškoti, jei ne vietiniame teniso klube?
Pone?
Kur Borisas Bekeris?
- Ambasadorius? - Taip.
- Taip, geros valios ambasadorius. - Taip.
Taip.
Taigi, jis ne vietiniame teniso klube.
Gal diplomatų vakarėlyje?
Čia diplomatų salė. Ką jie mano apie tai, kad Borisas tapo diplomatu?
- Girdėjot gandus... - Jie juokiasi!
Tikrai?
Aš vokietis, taip, bet dar nesu sutikęs čia kito vokiečio.
Tai žmogus, kurį daug kas žino, gerbia,
bet staiga imi girdėti ir skaityti tokius dalykus.
Ir iš tikrųjų nežinai, ką galvoti.
Ar turite Centrinės Afrikos Respublikos pasą?
Taip, turiu.
Manoma, kad šį dokumentą Bekerio teisininkai
pateikė teismui kaip įrodymą, kad jis negali būti patrauktas atsakomybėn.
Ką gali pasakyti žmogus, pasirašęs šį dokumentą?
Dokumentas suklastotas.
Ar ponas Bekeris šiuo metu yra susijęs su jūsų vykdomu tyrimu?
Taip. Jis neteisėtai įsigijo šį pasą.
Aš turiu tikrą pasą.
Jis buvo ambasadoje Briuselyje, kai paskutinį kartą domėjausi.
Pasakiau: „Dieve, kodėl aš? Kodėl vėl aš?“
Patikėjau užsienio ministru, todėl tai apgaulė?
Savo pažįstamam Stefanui išsakiau, ką galvoju.
PUSRYČIAI „RŪMUOSE“ TRŪKSTA 540 000 EURŲ
Velkas pasirodė esąs sukčius, suimtas už sukčiavimą ir klastojimą.
VELKAS SUIMTAS RUGPJŪČIO PABAIGOJE
Pasirodė, kad Boriso diplomatinis pasas
buvo iš vogtos partijos.
BANKRUTAVĘS BORISAS BEKERIS PRIČIUPTAS SU PADIRBTU DIPLOMATO PASU
Padirbtus pasus parduodavo narkotikų prekeiviams ir sukčiams.
PAŽEIDIMAI, SUSIJĘ SU NARKOTIKAIS, DOKUMENTŲ KLASTOJIMŲ IR SUKČIAVIMU
Vienas iš tų pasų atsidūrė pas šveicarų milijonierių,
kuris tyčia susprogdino savo „Ferrari“,
kad gautų draudimo išmoką.
Pažiūrėkit, Lile. Nuostabu. Ačiū, Borisai.
Buvo įdomus metas.
Netrukus po to žmona pateikė skyrybų pareiškimą.
BUM BUM BORISAS SMŪGIUOJA ATGAL!
TENISO LEGENDA IŠSKLAIDO GANDUS APIE 54 MLN. SVARŲ SKOLAS, SUKĖLUSIAS BANKROTĄ
BORISO ŽMONA ATSKLEIDŽIA, KAD PIKTNAUDŽIAUJA DEGTINE,
PORAI PASIEKUS DUGNĄ
BORISO SANTUOKA ŽLUGO, KAS NUTIKO
VAKARAS, KAI Į JŲ NAMUS BUVO IŠKVIESTA POLICIJA
VIMBLDONO TURNYRO METU
BEKERIS SU ŽMONA SKIRIASI PO 13 METŲ
Dar nepasiekėme finansinio susitarimo.
Visi, kas mane pažįsta, žino, kad esu dosnus,
noriu, kad jai nieko netrūktų.
Kai atsistosiu ant kojų, vėl būsiu laisvas,
susėsime ir rasime sprendimą.
Teniso aikštelėje Borisas dažnai taip ir padarydavo,
surasdavo sprendimą.
Atrodė, kad jis surado ir savo finansinių bei teisinių problemų sprendimą.
Angliškas bankas priėmė ispanišką namą mainais už skolą.
PONAS BEKERIS BUVO ATLEISTAS NUO SKOLŲ
Atrodė, kad Borisas laimėjo.
Tačiau pasirodė kitas varžovas,
buvęs partneris Hansas Diteris Klevenas.
Įsižeidęs dėl to, kaip Borisas nutraukė jų santykius,
Klevenas staiga pareiškė, kad Borisas skolingas jam virš 40 mln. eurų,
Borisas tai paneigė.
Vyrai susirėmė šveicariškuose teismuose, kur Borisas abu kartus laimėjo.
BORISAS BEKERIS TAIP PAT LAIMI PO HANSO DITERIO KLEVENO APELIACIJOS
Bet vėliau, dideliam Boriso šokui,
anglų bankroto administratoriai patikėjo,
kad skola Klevenui išties egzistuoja.
Bankrotas turėjo baigtis.
Staiga, visų mūsų nuostabai,
administratorius priėmė jo pretenziją.
„A“, kodėl turėčiau mokėti pinigus be pagrindo tam žmogui?
Ir, „B“, aš jų vis tiek neturiu.
Ar ne? Tai iš ko man rinktis? Taigi,
aš jau penkerius metus bankrutavęs
dėl pretenzijos, nepatvirtintos niekur pasaulyje,
net ir Šveicarijoje.
Ar aš tai suprantu? Ne.
Ar tai vyksta? Taip.
Buvo sunku suprasti istoriją su Klevenu.
Nebent žiūrėjote į tai kaip į žlugusią santuoką,
kuri iš pradžių buvo graži, o gale tapo bjauri.
Skyrybų metu Klevenas pamojavo
kažkuo panašaus į skolų sąrašą...
neaiškūs mokesčiai, paskolų sąnaudos, privačios išlaidos.
Niekas nepagrįsta čekiais.
PRIVAČIOS IŠLAIDOS? ČEKIAI? VERSLO MOKESTIS?
Nors šveicarų teismas pretenzijas atmetė,
Bekeris tą dokumentą pasirašė,
anot Boriso, darydamas paslaugą
Klevenui dėl mokesčių lengvatų.
Suradęs šį dokumentą apstulbau.
Ką Borisas sau galvojo?
Borisas nuvyko į Ciurichą galutinai visko išsiaiškinti.
Susitikę sausakimšame oro uoste,
Borisas su savo teisininku bandė pasiekti susitarimą su Klevenu.
Po ilgų ginčų Klevenas pateikė neįprastą pasiūlymą.
Jis atsisakys milijonų eurų pretenzijos,
jei Borisas tiesiog... sugrįš pas jį.
Tokios kainos Borisas sumokėti nenorėjo.
Jis grįžo į Londoną.
Londone jo laukė finansiniai spąstai.
Bankroto administratorius neleido Borisui
pasinaudoti tirpstančiais turtais, kad pasamdytų advokatus bylinėtis su Klevenu.
Bankroto administratoriai palaikė Kleveną ir jo pretenzijas Bekeriui.
Po dviejų mėnesių prasidėjo baudžiamasis persekiojimas.
Ponas Bekeris pasakė: „Nežinojau“ arba „Man blogai patarė“,
arba „Patarėjai man liepė nedaryti X“, arba „Jie liepė man daryti Y“.
REBEKA ČOKLI, KARALIAUS PATARĖJA PROKURORĖ
- Jūs tuo nepatikėjote? - Ne, todėl mes ir čia.
BEKERIS KALTINAMAS PASLĖPĘS TENISO TROFĖJUS PER BANKROTĄ
Gynyba iš esmės sutiko su faktais.
Pinigai buvo pervesti.
NETEISĖTAI PERVESTA TŪKSTANČIAI DOLERIŲ
Buvo turto, nors jis sakė, kad nebuvo.
NEDEKLARAVO TURTO VOKIETIJOJE
Viskas susivedė į tai, ką ponas Bekeris
sakė žinojęs ir nežinojęs.
Sakiau, kad jis nesąžiningas, o jis sakė, kad yra sąžiningas.
BEKERIS - NENUSLĖPIAU BEVEIK 2 MLN. SVARŲ NUO NEMOKUMO TARNYBOS
Tiek teisme, tiek visuomenės akyse
esminis klausimas byloje buvo susijęs su kaltinamojo būdu.
Ar Borisas buvo tik neatsargus ir naivus, ar pasipūtęs sportininkas,
nematantis reikalo žaisti pagal taisykles?
Sugrąžinkite Borisui turtus.
Tai suma, gauta iš jūsų.
Suaukojote 541,11 eurų.
Gal galim ten jam atiduoti tuos pinigus.
SUGRĄŽINKITE BORISUI TURTUS
Borisai!
Turime jums dar vieną dovanėlę.
Nuo Oliverio Pocherio ir jo žiūrovų.
532,38 eurai dovanų. Jums!
Borisai!
Gal galite pamojuoti? Pamojuokit bent dėl pinigų!
SADARKO KARALIŠKASIS TEISMAS
Borisas Bekeris nuo šiandien turi atsakyti prieš teismą Londone.
Bankroto administratorius teigia, kad nepadedu.
Jis mano, kad slepiu prizus, slepiu tą, slepiu aną.
Prasideda kriminalinė dalis.
Ir tada jie stengiasi tave pričiupti.
Paparacai įsikūrė priešais teismo rūmus,
kad pamatytų Borisą ir jo merginą Lilijaną,
tęsiantis ilgam teismo procesui.
Prisiekusiesiems bylos faktai, nuslėpti turtai ar išmokos buvusioms žmonoms
nebuvo tokie svarbūs kaip išgirsta Bekerio praeitis, dabartis ir ateitis.
Ar jis išmoko sakyti tiesą, ar vis dar pasakojo sau istorijas
apie septyniolikmetį, kuris gerokai per jaunas tapo čempionu?
Šešiskart „Didžiojo kirčio“ laimėtojas Borisas Bekeris buvo pripažintas kaltu
pagal keturis kaltinimus pagal Nemokumo įstatymą dėl 2017 m. bankroto.
„NETEKOTE KARJEROS, REPUTACIJOS IR VISO TURTO.“
Teisėja pasakė: „Nors suprantu, kad jautėtės pažemintas
šio teismo proceso metu, jūs neparodėte jokio nuolankumo.“
Nuolankumas ir pažeminimas, man pasirodė nesąžininga,
kad teisėja tikėjosi abiejų.
Taip mes, gerbėjai, tikimės, kad sportininkai
bus negailestingi aikštelėje ir geraširdžiai spaudos konferencijose.
Kaip kas nors, net ir vaikas, gimęs Vimbldone,
gali tai suprasti?
Jis žvelgė į savo praeitį,
į tai, ką pasiekė, ką nuveikė.
Tam, kad taptum čempionu, turi tikėti esąs nenugalimas,
neprilygstamas, turi siekti tikslo iki galo.
LILIJANA DE KARVALJO MONTEIRO
Ir turbūt turi padaryti bet ką, kad laimėtum tą tašką ar tą geimą,
ar tą setą.
Taigi, mano nuomone,
dėl to pradedi laikyti save neliečiamu
ir tikrame gyvenime, bet taip nėra.
2022 M. BALANDŽIO 27 D.
DVI DIENOS PRIEŠ NUOSPRENDĮ
Bet aš norėjau pasikalbėti su jumis, nes
gal daugiau neturėsiu tokios progos.
Po dviejų dienų būsiu nuteistas.
Kasdien meldžiuosi, kad nuosprendis būtų švelnus.
Geriausia būtų, jei nuosprendžio vykdymas būtų atidėtas.
Žinoma, teks susitaikyti su bet kokiu nuosprendžiu, neturiu pasirinkimo.
Taigi, tokia mūsų padėtis.
Dabar trečiadienio popietė, penktadienį žinosiu, kaip klostysis likęs gyvenimas.
Kaip jūs tą sau aiškinate?
Apie ką galvojote pastaruoju...
Sunku.
Labai sunku.
Sunku.
Aš pasiekiau savo...
savo dugną.
Nežinau, ką galvoti.
Aš prisiimsiu atsakomybę, žinot?
Aš nesislėpsiu, nebėgsiu ir... Žinot?
Sutiksiu su skirtu nuosprendžiu.
Tam yra priežastis.
Yra priežastis, dėl ko taip nutiko.
Mano gyvenimas visada šiek tiek skyrėsi nuo kitų.
Buvau kitaip auklėjamas. Skyrėsi tai, kad 17-os laimėjau Vimbldoną.
Kiti 36-37 metai po to buvo kitokie nei visų.
Nežinau, ką pasakyti, galiu tik palinkėti didžiausios sėkmės penktadienį.
Taip. Ačiū.
Penktadienį uždekit žvakutę, gerai?
Taigi, matome Centrinį kortą ir su malonumu pranešu, kad prie manęs
pirmąją dieną prisijungė Džonas Makenrojus.
Turim mėgautis kiekviena diena čia.
Pasakysiu trumpai, bet gražiai.
Borisai. Mes tave mylim. Ilgiuosi tavęs, žmogau.
Dabar man 54-eri, tai dar ne pabaiga.
Turi būti dar vienas skyrius.
Labas rytas.
- Labas rytas. - Labas rytas.
- Taip, labas rytas. Ačiū. - Geros dienos, Borisai.
- Ačiū. - Geros likusios dienos.
Dėkui.
Kartais turi būti pažeidžiamas.
Turi pripažinti savo ribas ir klaidas.
Gal jam tai bus proga atsisveikinti su praeitimi,
kuri, manau, labai ilgai jį persekiojo.
Tai tik ilgos kelionės, prasidėjusios prieš daugelį metų, pabaiga.
„JEI TU, SUTIKĘS NEGANDĄ IR ŠLOVĘ,
GALI BODĖTIS VIENA IR KITA.“
1985 - B. BEKERIS
Mano metai.
Viskas, ką sakau, yra tiesa, suprantat?
Taip iš tikrųjų nutiko. Tai tikra...
Visada suk į kairę.
Čia viskas prasidėjo.
Borisas Bekeris tą dieną gimė Londone.
O po tos dienos jį įvaikino Vokietija.
Čia gražu, ar ne?
Žodžiu, esmė ta,
žinau, kad skamba labai poetiškai, bet aš čia gimiau.
Todėl ir kuriame šį filmą ir kalbame apie Vimbldoną
bei apie viską, nes viskas prasidėjo čia.
Jei nebūčiau tada pakeitęs mačo eigos,
viskas būtų susiklostę kitaip.
Tuo metu nebuvau pakankamai subrendęs
daugeliui dalykų, su kuriais susidūriau vėliau.
Viskas tada buvo labai griežta ir rimta,
todėl ir pasakiau, kad būčiau norėjęs dar kelerių metų.
Galite man sakyti: „Galėjai gyventi lengviau.
Galėjai sutikti su tuo ir pagražinti tą...“
bet aš ne toks.
Niekas neliepė man laimėti Vimbldono būnant 17-os, tiesiog tą padariau.
Tai - mano DNR dalis, aš tuo didžiuojuosi.
Aš toks esu.
PRALEIDĘS 8 MĖNESIUS KALĖJIME BORISAS BUVO PALEISTAS
IR DEPORTUOTAS IŠ DIDŽIOSIOS BRITANIJOS.
PAGAL JK ANKSTYVO IŠSIUNTIMO PROGRAMĄ,
BEKERIS NEGALI GRĮŽTI IKI 2024 M. LAPKRIČIO MĖN.
NIKO BOLETJERIO ATMINIMUI
Išvertė Sandra Siaurodinė