Boris Becker har funnits skyldig på fyra åtalspunkter
enligt insolvenslagen...
Den trefaldige Wimbledon-mästaren ska nu tillbringa två och ett halvt år...
Han har förts direkt till fängelset. Otroligt.
Boris Becker i fängelse.
Jag vet inte om jag får säga det på engelska... Skiten händer om igen.
Det hände honom igen.
Men jag slår vad om att han kommer ut med en lärdom
och blir samma tysk som han var förut.
Wandsworth-fängelset är en tuff plats.
Droger och våld bland härdade brottslingar är vanligt förekommande.
Även om Boris bara stannade där i några veckor
innan han flyttades till ett fängelse för utländska medborgare,
brottades han med en tuff ironi under sin vistelse på Wandsworth.
Det ligger mindre än fem kilometer från platsen för mästarens största bedrifter.
Han har gjort det.
Ett mästerskap till Becker.
Matchpoäng till Becker!
AUSTRALISKA INOMHUSMÄSTERSKAPEN
Otroligt.
VÄRLDEN MOT BORIS BECKER
År 1991 hade jag just lämnat de bästa tre åren av mitt liv bakom mig.
Men jag var inte alls tillfreds.
Jag kom till mitt hyrda hus i Wimbledon och blev nedstämd.
Jag övervägde för första gången...
...att pensionera mig från tennisen.
Alla möjliga tankar kröp in i huvudet. "Vi är 25."
Min hjälte var Björn Borg. Det speglade Borgs karriär...
Gem, set och mästerskap till McEnroe.
Boris hemsöktes av hur Borg lämnat tennisen 25 år gammal.
Efter förlusten mot John McEnroe i US Open-finalen,
packade Borg ner sina racketar, gick ut från banan och stadion
och rakt in i pension, vilket chockerade hans rivaler.
Tvåan, Björn Borg, är sannerligen en stor mästare.
Vi är ledsna att han inte kunde vara här och ta emot sitt andrapris, med...
Jag vill delta i sympatin för Björn,
för jag tycker att han är en stor mästare och...
Han sa att han var mentalt trött.
Det var han visst, som det visade sig. Det var synd.
Jag kan inte arbeta och lägga all kraft i spelet längre.
Jag gjorde det i så många år,
och det är svårt för mig att träna fyra timmar varje dag nu.
Så jag kommer fortsätta spela tennis för nöjes skull,
men jag kommer aldrig tillbaka och försöker bli världsetta igen.
Jag spelade fortfarande bra, men jag hade ett problem.
Jag hade ett problem med mitt psyke.
"Är det roligt?" Nej, det är inte roligt. Tennis är inte roligt längre.
Här började allt.
Det är...
Det är många känslor som väcks inom mig här.
Jag tänker på vad som händer om jag inte lyckas i år.
Rädslan för att misslyckas.
Och sen beror det på vem jag förlorar mot.
Förlorar jag mot Stefan, är det okej.
Mot Lendl vore det en katastrof.
Om en skitstövel slår en, känns det för jävligt.
Herregud, den var inte ens i närheten av att vara ute.
Kom igen!
Noll-15.
Du tittade på honom hela tiden.
Han gick... Du tittade på honom.
Håll käften.
Före Wimbledon tror jag att jag var sjua i världen.
Jag tror jag var seedad som sexa.
Jag visste att jag var bra på gräs. Jag gillade det underlaget.
Jag gillade spelstilen på gräs.
Så mästaren...
...står nu inför fyra matchpoäng.
Gem, set, match.
1991 var Boris motståndare i Wimbledon-finalen Michael Stich.
Till skillnad från Borg ville Boris gå i pension efter en seger,
och vad vore bättre än en vinst mot ett stjärnskott från Tyskland.
De engelska tidningarna gick såklart loss på det,
den första heltyska finalen på Wimbledon.
Å ena sidan, mästaren som i stort sett sa att det var hans hemmaplan.
Och sen den unga tyska grabben som plötsligt var i final.
Eftersom Boris var den första som vunnit Wimbledon som 17-åring,
var han den stora hjälten.
Jag var världsetta igen. Jag var på väg att vinna mitt fjärde Wimbledon.
På lördagskvällen, när jag borde koncentrera mig, började jag gråta.
Jag sa: "Jag känner mig själv. Slår jag Michael Stich går jag i pension.
Jag har bevisat en poäng. Jag är en av tidernas bästa spelare.
Punkt slut. Det är bra.
Om jag vinner, går jag i pension direkt."
Hade du en strategi inför finalmatchen för hur du skulle spela mot Boris?
Att vinna.
Jag spelade för att vinna.
Jag spelade inte för att inte förlora.
Gem och första set till Stich, sex gem mot fyra.
Jag var den klara favoriten och troligen den bättre spelaren,
men jag var instinktivt rädd för det ögonblicket.
Och min instinkt gjorde mig så obekväm i situationen.
Gem och andra setet till Stich, sju gem mot sex.
När jag hade vunnit andra setet insåg han att det skulle krävas mycket nu
för att komma tillbaka och vinna finalen.
Och han började stöna och låt oss säga gnälla lite,
Det lättar såklart också upp en.
Ute!
Jag har aldrig betett mig så pinsamt som i den Wimbledon-finalen,
inför 800 miljoner eller en miljard människor.
Helvete!
Jag var världsetta,
och jag var en usel förebild som idrottsman.
Det var matchpoäng. Boris skulle serva.
Och jag var väldigt säker på
att han skulle serva till min svaghet, min forehand.
Han har gjort det.
Michael var lycklig.
Jag gick till omklädningsrummet, och jag var glad för jag hade inte slutat.
Jag pustade ut.
"Fy fan, jag slutade nästan!"
Michael firade och i Tyskland hade vi nu en andra Wimbledon-mästare,
men jag mådde bra.
Men vad jag behövde var...
Jag behövde hitta en kvinna. Jag menar, jag älskar tennis,
men när jag kom hem saknades nåt. Jag ville bilda familj.
Jag åt middag med några vänner, och Barbara kom ingående i restaurangen.
Jag såg på henne och tänkte...
Jag sa: "Det kanske låter kaxigt,
men jag tror inte att vi behöver prata mycket mer.
Jag tror att du kommer att bli min fru."
Jag svär vid Gud.
Han sa det den kvällen, men inte till mig, utan till en vän till mig.
Men han sa det gamla uttrycket
som jag inte hört vare sig före eller efter det...
...vilket betyder: "Ska vi gå hem till dig eller till mig?"
Och jag sa: "Vi träffades just. Jag kan inte gå nånstans med dig."
Vi gick in på en bar och alla stirrade på oss.
Mycket snack och pekande,
och jag förstod varför han hade sagt: "Ska vi gå hem till dig eller till mig?"
Det var inte så mycket för att förföra mig utan snarare för att han ville skydda mig.
Jag planerade inte så mycket. Jag höll på att bli förälskad.
Det var allt. Jag tänkte inte på
vad det skulle betyda för framtiden eller vad framtiden var då.
Man lever bara i stunden och tänker att det är ens liv.
Boris måste ha varit enormt känd i Tyskland på den tiden.
Han var som en Gud, ja.
Han hade den där... den där glöden,
den där atmosfäriska energin som förändrar rummet
och gör det ljusare och klarare.
Han var väldigt bra på det, han förstod pressen.
Han var väldigt misstänksam, väldigt beskyddande.
Men, du vet, att hjälten,
den blonda, blåögda tysken,
valde en svart kvinna till fru, var sensationellt.
Jag förälskade mig i en svart kvinna i München.
Jag är färgblind. Jag såg inte att hon var mörkare än jag.
Jag förälskade mig bara i kvinnan.
Och en del av sakerna jag fick höra om min fru
eller en del av sakerna hon hörde, var helt otroliga.
SLUTA MED NAZISTKOMMENTARERNA OM BABS
"SVART HÄXA"
LÄMNA MIN TJEJ IFRED VÄDJAR BORIS TILL RASISTER
BECKERS KÄRLEKSPARTNER UNDERBLÅSER NAZISTERS ÖNSKAN OM EN ÖVERLÄGSEN RAS
BECKERS TJEJ I RASHATSTORM
TENNISSTJÄRNAS VREDE ÖVER HÅN FRÅN NAZISTHULIGANER
I den tyska pressen i början...
VAD HAR HON SOM INTE KAREN HADE?
...blev folk överrumplade.
RASHAT!
BORIS FLICKVÄN ALLVARLIGT KRÄNKT
Det var absolut rasism. "Åk tillbaka till varifrån du kom."
ÅK TILLBAKA TILL BUSHEN
Rasism kan man inte förändra.
Och jag kände rasism sen tidigare. Den är som en doft i rummet, man kan vädra den.
Man är i samma rum, men får inte sitta med vid bordet.
Man hålls på armlängds avstånd. Det är så det är. Alla har en svart vän.
Men kommer din dotter att gifta sig med den vännen?
Det här är på ett mycket mer personligt plan.
NÄR VI GÅR UT ÄR VI BEREDDA PÅ TRAKASSERIER
VI LEVER I FRUKTAN AV RASISTISKA MÖRDARE, SÄGER BECKERS TJEJ
Boris Becker anländer till Hamburgs Rothenbaum
för morgonträning, alltid med sina livvakter.
Sen tennisstjärnan och hans familj blev hotade,
har säkerhetspersonal varit på sin vakt.
POLISEN FÖRSATTE OSS I ALLVARLIG FARA
Tyvärr var det trevligare för tio år sen,
men det har nu blivit normalt för oss alla och vi lever med problemet.
Jag ser väldigt tysk ut, men min livssmak är inte alls tysk.
Vi pratade om rasism i mitten på 90-talet i Tyskland.
Skäms på er.
Vi lägger skulden på dem.
Vi gav några intervjuer, och vi gjorde ett omslag
där vi båda var nakna.
Inom några veckor blev vi förebilden för
hur etniskt blandade par gör underverk i Tyskland.
Det var kanske en lögn,
men åtminstone började alla att respektera oss lite.
Omsvängningen i den tyska pressen
skedde nog bara för att han stod framför mig och för att vi var odelbara,
och det blev en normalitet.
De anpassade sig ganska snabbt
till tanken på att jag var där för att stanna.
Och sen tog de till sig mig.
JAG TAR HAND OM DIG, BABS
Boris Becker och Barbara Feltus sa ja till varandra i dag.
Reportrar och åskådare fick vänta hela eftermiddagen,
och sen kom årets par äntligen.
Hundratals samlades utanför stadshuset i dag
bara för att få en skymt av paret. De väntar barn nästa månad.
Äktenskapet var en stor sensation.
Jag var gravid.
Det fick stor medieuppmärksamhet,
och en fotograf var förklädd till servitör.
Paparazzi försökte muta vänner.
Vare sig det är Boom Boom baby eller Babs eller nåt annat,
så ville Boris Becker och Barbara Feltus ännu inte avslöja namnet på sitt barn.
Det är något de ännu inte vill avslöja.
Folk sov framför huset.
Jag gick ut med kaffe till paparazzina på morgonen.
Jag sa: "Vad gör ni utanför... Jag kommer inte att föda barnet på gatan."
Vi hade ett privat sjukhus.
Folk förklädde sig till sköterskor och försökte ta sig in i rummet.
- Till fröken Feltus. - Tyvärr.
- Kan du inte? - Nej.
Kan du visa vart du ska då?
Nej. Var snäll och gå härifrån.
Jag är ledsen.
Jag vill bara informera er om
att vår son är född, och fru och barn mår bra.
Det var en snabb förlossning och barnet väger 3 170 gram.
Ja, det var spännande. Hur skulle han se ut? Hur skulle...
Och sen kom han ut så perfekt. Det var fantastiskt.
Vi har fotografen och morfadern Ross Feltus med oss.
Ja, det är en jäkla grej att bli morfar.
I morse var jag glad att vi alla fick lov att komma hit.
Vi är glada allihop, även publiken, såklart.
Och självklart vill vi också se några av bilderna du tog.
Han ville sluta när han träffade mig,
och jag vill inte säga att jag övertalade honom att spela igen,
men han sa att han skulle spela om jag följde med honom.
Och sen spelade vi några år till. Vi...
Särskilt jag.
Men du var med...
- I laget. - ...på touren, i laget.
Definitivt på touren, men även i laget, ja.
Jag hjälpte till att pusha,
men jag beundrade verkligen själva utförandet.
Att han gick ut och spelade och vann.
VÄRLDSTURNÉFINAL
Vi såg honom utföra mirakel.
Det mynnade ut i det jag älskade,
att arbeta i ett lag och se det lyckas, se det utvecklas.
Tiriac var där i början.
Jag älskade när han var där.
Han var en bra beskyddare, en bra sköld, och jag gillade det.
Men han var inte min manager, så det var inte mitt val att byta.
När den ändringen skedde, skapade det lite osäkerhet i oss alla.
Vi gick skilda vägar för att vi hade meningsskiljaktigheter.
Jag var den enda som var emot honom.
"Ion, alla vill hjälpa mig, men inte du. Du är emot mig."
Jag sa: "Nej. Du förstår inte. Jag behöver inte dig.
Och du behöver förmodligen inte mig.
Alla andra fjäskar. 'Boris, du är stor'. 'Du är fantastisk.'
'Boris, du är det. Boris, du är det.'
Och dessutom har du pengar.
Så var försiktig. Jag behöver inte dig."
Vi skakade hand och drack en öl kvällen då vi skildes åt.
De nya människorna han anlitade var totalt annorlunda mot hur jag var.
Spelaren är bara så bra som de han omger sig med
Rätt personer kan ta en till himlen.
Fel personer tar en till helvetet.
Åklagarsidan är nöjd med att den åtalade erkände.
Efter splittringen från Tiriac,
överhopades Boris med stämningar och brottsutredningar.
Efter att ha förklarat sig skyldig till skattesmitning i Tyskland,
beslöt Boris att förlita sig på en ny affärspartner,
Hans-Dieter Cleven.
Cleven, ett hängivet fan, hade hjälpt Boris att betala sin skatteskuld
till den tyska staten.
BECKER LÄMNAR TYSKLAND FÖR SCHWEIZISKT SKATTEPARADIS
Och han övertalade Boris att flytta till affärsvänliga Schweiz,
där Cleven startade en rad joint ventures
för att marknadsföra Boris som varumärke.
Efter Boris pensionering blev Cleven en betrodd förtrogen
som betalade ut förskott till Boris mot deras framtida vinster
så att Boris kunde försöka sig på att investera.
En webbsida, Sportgate, hamnade i domstol och gick i konkurs efter ett år.
ÅTALAD
Han lanserade ekologisk mat och sportbandage.
Boris Becker Marketing misslyckades med att dra kunder och rann ut i sanden.
Med skattelättnader tjänade han pengar på Mercedes-återförsäljare
från Östtyskland.
Boris verkade lyckas bäst i sportrelaterade satsningar.
Tillsammans ägde Cleven och Boris likvärdiga andelar i Völkl Tennis.
POKERSTJÄRNOR
Men när han åtog sig att fronta ett nätpokerföretag,
såg det inte bra ut.
Boris satsade sina tennisintäkter på en rad dåliga givar.
Efter min karriär ville jag såklart leva gott,
men att tjäna pengar, som 99 % av människor gör varenda dag,
var inte min motivation.
Det börjar från början.
Som 17-åring vann jag min första miljon, så jag badade i pengar.
Man förlorar känslan för värde. Man vet inte vad en miljon är.
Man vet inte att 99 % av människor aldrig skulle tjäna en miljon.
Drivkraften för min proffskarriär var aldrig pengar, utan titelvinster.
Jag ville bli den bästa spelaren i världen, bli världsetta.
Det var därför jag ville spela.
Jag tror det var -93.
Boris ringde och sa: "Kan du träna mig inför Wimbledon och US Open?"
Jag sa: "Okej."
När jag betalade min biljett till Montreal...
Jag förlorade pengar på att träna honom.
Jag väntar fortfarande på kvittot för min flygbiljett.
STJÄRNAN SOM FÖLL TILL JORDEN BLIR EN TRÅKMÅNS
Boris hade uppenbarligen inte tränat så hårt. Han var inte redo än.
Jag sa: "Boris, vi kanske borde spela några matcher
och få dig i form igen." "Okej."
Jag ringde turneringsdirektören i L.A.
"Hur mycket kan du ge mig om Boris tar ett wild card?"
Jag ringde Boris och sa: "Det här är vad de har att erbjuda."
"Okej. Vi gör det."
Jag ringde killen.
"Okej, han gör det."
Strax därefter ringde Boris: "Jag tänker inte göra det."
Han lät Barbara ringa mig.
Barbara sa: "Han ska spela i Indianapolis. Han tar ett wild card där."
Jag sa: "Indianapolis? Okej."
"Han vill ha dig där." Jag sa: "Barbara, hör på.
Om han vill ha mig där, be honom ringa mig, okej?
Det är allt han behöver göra." Han ringde inte.
Jag hade mina egna problem. Jag gick igenom en hemsk skilsmässa.
Jag hade barnen.
Jag hade hyrt ett ställe.
Jag sa: "Om du vill träna, kom ut till Hamptons."
"Okej, jag är på väg."
Okej.
Två timmar senare: "Jag kommer inte."
Så jag sa bara: "Lycka till, hördu.
Jag önskar dig allt gott."
Jag var runt 25 och ville göra comeback,
och jag ville omge mig med de bästa människorna,
och jag ansåg att Nick var en av de bästa tränarna i världen då.
Ser bra ut.
Vem ska ni intervjua härnäst?
Vi ska träffa Bollettieri i morgon.
- Nick? - Nick.
- Jag älskar honom. - Gör du?
Vad kan jag ge honom? Har jag nåt?
Jag kan kanske skicka honom ett röstmeddelande.
Men det är Boris biografi,
och jag är så glad att du deltar eftersom du varit en del av hans liv,
en stor del av hans liv, och även mitt. Och jag saknar dig. Vi ses snart.
- Hej då. - Är inte det fint?
Boris var en annorlunda kille.
En av de ovanligaste spelarna jag tränade under min karriär.
Mitt starkaste minne av Boris är
att han inte gillade mycket snack om sitt spel.
Han sa: "Ju mer man snackar, desto mer måste man bevisa.
De flesta tränare pratar helt enkelt för mycket."
Lobba sen in det faktum att Bollettieri lämnade Agassi för att träna Becker,
så får vi en snackis.
Agassis och Bollettieris splittring skapade stora nyheter.
Och när jag kontaktade Nick blev det stor uppståndelse,
säkert även i Agassis läger.
Jag åkte till Florida och blev tränad av Nicks bästa tränare,
två killar vid namn Mike DePalmer och Red Ayme.
Få in lobbarna djupare nu.
Sidney, närmare nätet. Närmare nätet.
Freddy, in och avsluta poängen.
Kom igen!
Du gick in mot nät och släppte igenom en boll.
RESETRÄNARE
Bättre, Sidney!
När man är en mästare som Boris, vänjer man sig nog vid att vinna.
Att förlora kan också ibland bli en vana.
Boris gick in med nytt engagemang.
Den mentala härdighet som han visade
var verkligen makalös för en person senare i sin karriär.
Han tränade sig själv i otrolig form. Han gick ner 12 kilo,
och när han återvände till tävlingssvängen var han väldigt lätt och vältränad.
Oh, ja. Han hade fått en och annan fettvalk.
Det går inte att förneka.
Och vi fick bort dem.
Jag tror inte att jag hade särskilt stor inverkan på hans spel.
Men jag tror att Boris hade förlorat lite av sin identitet och sin känsla.
Och jag tror att min framgång har legat i att få spelare att känna sig som vinnare.
När du tränar med mig...
...hjälper jag dig att bli den bästa du kan bli.
Det Nick Bollettieri stod för var bra för mig.
Det förenklade det, och det handlade om att vinna.
Så det var en väldigt, väldigt bra period där jag var hungrig,
jag började känna nåt igen.
Det fanns nåt kvar i mig som jag ville visa.
Det var nytt för mig,
att man faktiskt kunde manifestera nåt genom arbete.
Det var fascinerande att se hur han kunde
ta en idé och förverkliga den.
Folk undrade var vi bodde.
Vi bodde egentligen inte nånstans. Vi bodde på flygplanen och hotellen.
Jag har en trädgård nu, med örter och bananer.
Vi fick aldrig odla en trädgård.
Jag ser det som en flykt.
Som en flykt genom dagarna och åren.
Väldigt jäktat.
Man kände sig...
Man kände sig jäktad.
Det var känslosamt. Många toppar och dalar.
Det var som en stor, snabb berg- och dalbana.
- En snabb berg- och dalbana. - Ja.
Men en bra berg- och dalbana, ett äventyr, du vet?
Som ett stort äventyr...
...och jag hade inte velat missa en dag.
MATCHBOLL
Mycket står på spel för Becker.
Han möter världsettan Pete Sampras.
När jag spelar mot Boris i Tyskland är han väldigt svårslagen.
Han har 9 000 skrikande fans på sin sida.
Det gör det väldigt svårt.
Vi blev bjudna överallt,
och man måste dyka upp för att ta hem poängen och pengarna.
Det är ett jobb.
Att få en långvarig tenniskarriär är den svåraste uppgiften.
När man når 25-årsåldern är man fortfarande kraftfull.
Men ens rivaler är kraftfullare.
Så hur kan man slå dem?
Min största styrka var alltid min kraft.
Sen i andra halvan av min karriär, blev psyket min största styrka.
Att psyka och läsa av min motståndare blev min största tillgång.
KVARTSFINAL I WIMBLEDON 1993
Jag var en känslosam spelare.
När jag var stabil och mådde bra, spelade jag min bästa tennis.
När nåt irriterade eller störde mig, påverkade det min tennis.
Jag slog honom i Wimbledon -91.
Två år senare kände jag mig i toppform, och jag åkte till Wimbledon och tänkte
att ingen skulle vinna titeln utom jag.
Det var en tuff femsetare.
Och i femte setet hade jag en breakpoäng mot mig.
Fel!
Jag skulle just serva den andra serven.
Boris räckte upp sin hand som om han inte var redo att returnera.
Var det avsiktligt för att få dig ur balans?
Ja.
- Fel. - Dubbelfel igen.
Det avgjorde matchen.
Det blev sidbyte,
och jag sa nåt till honom som inte var så snällt.
Kan du berätta vad du sa till Boris...
Nej.
Fråga honom om han minns.
Jag minns inte. Jag var nog i min zon.
Han kunde ha sagt vad han ville och ändå inte ha irriterat mig.
Jag tyckte inte det var så sportsligt.
Å ena sidan var det kanske inte rättvist.
Men å andra sidan var det mitt fel att jag hanterade det på fel sätt.
Men det förargade dig ändå.
Det gör det än i dag.
Intressant att han minns det 30 år senare.
Om han stördes över att jag vände mig om och han servade ett dubbelfel, må så vara.
Han var rätt tuff.
Det var inte många leenden eller "bra slag".
Det var fullt allvar.
Nick gjorde mig starkare.
Agassi och Bollettieri hade haft ett väldigt offentligt uppbrott,
och förr eller senare skulle jag behöva spela mot Agassi.
Han hade en av tidernas bästa returer.
Min styrka, min serve, spelade honom alltid i händerna.
Jag tror han spelar så gott han kan.
Men mot Agassi i den här formen måste det vara skrämmande.
Vi spelade ganska sent i min karriär.
SEMIFINAL I WIMBLEDON 1995
Han var bättre och han var yngre, och han började leka med mig.
Noll-15.
Jag började träna Andre -94, och Nick coachade ju Boris på den tiden.
Andre hade tillbringat många år med honom, så han var kanske förbannad över nåt.
Jag slopade min taktik mot Boris helt och hållet.
Här var en kille jag har spelat mot ett otal gånger,
men nu spelade Andre helt annorlunda mot honom.
Gem, Agassi.
Boris styrka var hans serve
och hans förmåga att spela one-strike-tennis.
Ta hem poängen och få övertaget direkt.
Låt inte Boris komma in i ett mönster som han var bekväm med.
Och Andre bemästrade Boris fullkomligt
och utsatte Boris för det största nederlaget i hans karriär
på alla underlag, inte minst gräs.
Han vann med kanske 6-1 i första setet.
Han ledde med 4-1, och han skrattade och fnissade
och lekte med mig på Wimbledons centercourt,
som jag ser som mitt hem.
Varje gång vi mötte Andre
var det ett stort hinder, för det blev så känslosamt.
Det var en stor vinst om vi vann, men en hemsk förlust om vi förlorade.
Han hade en otrolig förmåga,
där man tänkte: "Han fick väl inte tillbaka den bollen?"
Strålande.
Jag börjar tycka väldigt synd om Boris Becker.
Alla trodde det var över.
- Trodde du det? - Nej, det trodde jag inte.
- Ärligt? - Ärligt talat trodde jag inte det.
Så jag tänkte, hur kan jag slå honom?
Han har flyt, han är på väg att vinna.
Hur kan jag ändra på det?
Tid.
Jag måste fråga om en historia, för alla berättar olika versioner av den.
Jag har nog också en annan version.
Jag tänker inte gå in på kontroversen i Wimbledon.
Det ögonblicket var ett sånt där stort lärotillfälle.
Oavsett poängställningen, släpp inte garden.
Jag sa nåt till honom.
Jag berättar helst inte exakt vad jag sa.
Allt jag visste var att vi måste slå ett kraftslag,
låta Andre veta det och låta logen veta det.
"Jag vet hur jag ska slå dig."
Bra spelat.
Andre var känslig.
Saker påverkade honom.
Han var förlovad med Brooke Shields då.
Jag gjorde några charmerande kommentarer till hans fästmö och logen,
och jag gjorde teater av alltihop.
Agassi reagerade.
Enligt Boris
vinkade han lekfullt till Brooke på ett sätt som fick Andre ur balans.
Har du hört den historien?
Aldrig. Men jag skulle nog veta det om det verkligen var sant.
Ja, för ni satt i logerna allihop.
Jag trodde kanske han vinkade åt mig.
Boris försökte psyka honom och kastade slängkyssar till Brooke.
Minns du det? Var det...
Jag minns inte det,
men om han sa det, så sa han det.
Jag förstår att det vore irriterande
om han vinkade till Brooke eller gjorde nån sån dumhet
som kunde få Andre ur balans.
Å ena sidan, om en fjäder föll på fel sätt, kunde det destabilisera nån.
Även en storhet som Andre Agassi, potentiellt.
Å andra sidan kunde man släppa en bil från ett hustak utan att det påverkade honom.
Det berodde på vad han gick igenom just då.
Det visade sig att hans äktenskap med Brooke inte var så lyckligt.
Man när man är där ute och tävlar gör man allt för att vinna.
Game, Becker.
Man kunde se det i hans blick. Vi tittade på varandra
och jag tänkte: "Vi kan åka hem. Han vinner."
Gem, Becker.
Det är över.
Gem, set och match till Becker.
2-6, 7-6, 6-4, 7-6.
Han gav såklart igen, för i tennis möts man alltid två gånger.
Andre ville visa att han hade utvecklats som spelare,
och inte ens Nick Bollettieri kan lära nån att spela mot honom.
SEMIFINAL I US OPEN 1995
Några veckor senare möts vi igen.
Vi gillade verkligen inte varandra.
Minst sagt.
I den matchen var han oangriplig.
Jag prövade samma strategi med Brooke och involverade mig med hans loge,
men hon reagerade såklart inte likadant.
Han var i sitt esse och attackerade mig.
På tennisbanan, självklart.
Så jag måste variera mitt spel.
Om jag spelade endimensionellt, serve och volley, första, andra serve,
så skulle Agassi spöa mig.
Och det är exakt vad som hände.
Gem, match till Agassi.
Tre set mot ett.
7-6, 7-6, 4-6, 6-4.
Jag använde bara mitt spel mot honom.
Det finns definitivt speltaktiker man inte vill diskutera,
men viktigast var att jag måste jag returnera väl.
Man måste läsa av den andra servarens vanor.
På nåt vis läste Agassi mitt spel väldigt väl.
Boris hade sina avslöjande vanor.
Och i München, två och en halv månader efter hans pensionering,
gick vi på Oktoberfest.
Boris hämtade oss, han var lite berusad, och Boris frågade Andre:
"Hur läste du min serve så väl?"
Och Andre ställde sig upp och gjorde hela...
Han gjorde hela hans lilla rutin.
Han tog tungan, rullade den åt vänster
och sa: "Du kommer att serva långt ut i deuce court.
Tungan i mitten, så servar du i mitten."
"Tungan här så servar du i advantage court."
Ute.
40 lika.
Boris blev helt paff
när Andre berättade historien om hans tunga.
Jag sa till Andre: "Du har aldrig berättat den för mig."
Han svarade: "Du hade inte trott mig."
Efter den matchen förlorade han nog aldrig mot Boris igen.
Jag kallar ett tennisår ett hundår.
Man har så många känslor, man reser så mycket,
det är så mycket träning, så många besvikelser.
För de flesta tennisspelare förlorar mer än de vinner.
Så oftast lämnar man en stad som förlorare.
- Välkommen, Boris. - Tack.
Mina damer och herrar, välkomna till "Boris Becker personligen".
Två dagar före jul.
Boris, låt mig leka julängel.
Jag kan uppfylla tre önskningar åt dig från 1996.
Min idrottsönskan vore att vinna en Grand Slam-turnering.
Det blev så att jag 1996 i Australien
ännu en gång visade att jag var bra när det verkligen behövdes.
FINAL I AUSTRALISKA ÖPPNA 1996
Barbara var där med Noah.
Han fick se sin pappa vinna för första gången.
Så där slöts livets cirkel för mig.
Jag tror
att han nog ville att hans son skulle minnas honom som en machokille.
Boris ser lysten ut, eller hur?
Jag var 29, men jag hade varit proffs i 14 år.
Det är väldigt lång tid. Man kan hävda att 29 inte är så gammalt.
Men ur mitt perspektiv...
...är det en evighet.
- Tro mig, det är en livstid. - Ja.
Det var ett fantastiskt ögonblick Fantastiskt.
Det var ren glädje.
Australierna är fantastiska tennisfans.
Han blev oerhört hyllad. En väldigt bra match. Fantastisk.
- Det är över. - Gem, set, match...
Becker har vunnit sitt andra Australiska öppna.
Jag tror till och med vi firade i två minuter efter det.
1996 års manliga singelmästare, Boris Becker från Tyskland.
Det var fem år sen jag stod här senast.
Och ärligt talat trodde jag inte att jag hade en Grand Slam kvar i mig.
Men...
Men tack vare min fru,
som gett mig så mycket stöd och kärlek de senaste fem åren, klarade jag det.
Och jag vill tacka min tränare för att han höll elden inom mig vid liv
och gav mig en tro på mig själv som jag länge inte hade.
Sen måste jag såklart tacka sponsorerna Ford and Channel 7,
för att de lagt lite pengar i det här evenemanget.
Jag hoppas det innehåller nåt.
Den här turneringen är ett riktigt fantastiskt evenemang.
Och trots att jag förlorat så många gånger i första omgången...
...har jag ändå sett det hemma på tv:n och haft trevligt.
Jag knackade återigen på dörren till nummer ett, nummer två.
Pete och Andre var etta och tvåa, men jag utmanade dem verkligen.
Jag åkte till Wimbledon som världstvåa.
Jag var en av favoriterna.
Jag spelade i tredje omgången.
Och jag slog en forehandretur för sent.
Han skadade handleden.
Och jag bröt handleden.
Det ser som om Boris...
...erkänner förlust.
Ja, det gör han. Så synd för den forna mästaren.
Vad gjorde jag?
En massa rehabilitering och läkare och nålar och piller och allt möjligt,
bara för att komma tillbaka till tennisbanan.
Jag ville avgöra när jag skulle sluta.
Jag tyckte det vara viktigt för min mentala hälsa
att inte låta en skada tvinga mig sluta.
KVARTSFINAL WIMBLEDON 1997
Bara ett år senare spelade jag mot Pete Sampras i kvartsfinalen.
Och jag visste redan innan att han kanske var lite för bra.
Men jag spelade bra och tänkte: "Vilken bra avslutning på min karriär."
Mot världsettan, en av tidernas största, på Wimbledons centercourt,
i turneringen som betyder mest för mig.
Den är lång.
Gem, set, match till Sampras.
Och Sampras är i semifinal.
Det var nog min sista match på Wimbledon.
- Det var ett nöje att spela mot dig. - Detsamma.
Så jag sa: "Det var min sista match. Jag ska pensionera mig nu."
De hade mikrofoner på banan, vilket jag inte visste.
Han sa definitivt det. Det kan ha berott på ett par saker.
Stundens hetta, förlusten.
Med åldern blir man fysiskt oförmögen att göra mycket.
Det är delvis mentalt.
När man blir... Det bara...
Det krävs mycket för att fortsätta tro på sig själv,
vem man än är.
Du är stor nog att välja vad du vill göra.
Vill du sluta, sluta. Vill du stanna, stanna.
Vill du göra nåt annat, gör nåt annat.
Men han gjorde mycket.
Tror du att Boris uppfyllde sin potential som tennisspelare?
Nej.
Nej. Inte ens i närheten.
Jag insåg att det här inte kunde fortsätta.
Jag ville bara spela ett Wimbledon till.
Idiotiskt nog skadade jag höger ankel när jag spelade fotboll.
Min läkare sa: "Med den här ankeln kan du inte spela Wimbledon.
Punkt, slut. Du kan inte spela."
Jag sa: "Jag struntar i vad du ger mig eller hur ont det gör,
jag kommer att spela ett Wimbledon till, punkt slut."
Lämna inga tillhörigheter obevakade, ens för en kort period.
Får jag också be att mobiltelefoner
inte används runt banorna under pågående spel?
Vänligen stäng av dem. Tack.
Jag tillkännagav att det här skulle bli min sista tennisturnering.
Och jag hade alltid tänkt att jag inte ville pensionera mig på bana nummer 2.
Jag ville pensionera mig på centercourten.
Jag var inte längre rankad som en toppspelare,
så jag fick acceptera den bana de placerade mig på.
Men Wimbledon är magiskt. Jag tog mig till fjärde omgången.
Så de satte mig på centercourten mot Patrick Rafter.
WIMBLEDON 1999 FJÄRDE OMGÅNGEN
Och jag kände att jag kanske hade en chans, så tankarna for runt.
Sen kom jag till sans och insåg: "Vad pratar jag om?
Jag är glad över att få gå ut i dag mot en spelare jag verkligen respekterar
och på Wimbledons centercourt."
Lite som en film. Det är manuset man vill ha.
- Fortfarande. - Matchpoäng mot sig.
- Ute! - Gem, set, match, Rafter.
Rafter vinner med tre set mot noll, 6-3, 6-2, 6-3.
Vaktavlösning.
Jag tror att den första ölen öppnades direkt efter matchen.
Sen blev det en öl till, och jag började tappa kontrollen.
Jag ville säga farväl till min tränare, min fystränare
och min racketsträngare på en middag den kvällen på Nobu.
Jag kom hem till hotellet, och min mor var där med min fru.
Hon var gravid med vår andra son.
Jag sa: "I morgon är jag hemma och är maken och fadern,
men i kväll vill jag fira."
Min fru blev lite förbannad.
"Ditt tennisliv är över. Du måste ta ansvar."
Jag sa: "Ja. I morgon bitti. Men låt mig vara i kväll.
Det är sista gången jag är tennisspelare. I morgon är det över."
Var det ett stort ögonblick för er vad gäller...
Ja.
Men det var ett stort ögonblick för att han just hade mist sin far.
Och hans mor var klädd i svart för att hon just hade mist sin man.
Det kändes som att han gav sig iväg och bara övergav oss där.
Och det var dramatiskt, tyckte jag.
Jag visste inte vem den här mannen var.
Det var nästan som om
jag var en lagmedlem som blev uppsagd för att jobbet var slutfört.
Jag hade en lång diskussion på balkongen med min mor.
"Nej, mamma, du förstår inte.
Jag vill fira med mina killar en sista gång."
Hon sa: "Boris, gör bara inget dumt."
Vi firade och drack några fler drinkar,
och jag sprang på Angela.
Jag hade träffat Angela på Nobu två veckor tidigare.
Det har pratats mycket.
Jag vill inte gå in på alla detaljer,
men jag kan säga att vi gick till det inre rummet.
Nej, det var inte städskrubben. Den är alldeles för liten på Nobu.
Går ni nånsin till städskrubben,
så är det omöjligt att utföra nån sorts fysisk aktivitet där.
Vi hade sex.
Jag hade inte Angelas kontaktinformation.
Så det var det.
Jag gick tillbaka till mitt team, mina killar.
Vi betalade notan och jag åkte hem.
Nästa morgon flög vi hem till München.
Det var en väldigt svår period i mitt liv, av många skäl.
Min far hade gått bort tidigare det året.
Han var familjens beslutsfattare,
och att han gick bort innan jag pensionerade mig,
det är svårt än i dag. Jag hade gärna haft honom här.
Vilka andra tankar snurrade runt?
Tja, det faktum att jag pensionerade mig.
Jag hade fått nog, men jag var en ung man.
Resten av livet låg framför mig, men jag visste inte hur det skulle se ut.
Det är lite som att gå in i ett mörkt rum.
Man vet inte vad som kan slå till.
Matchpoäng på Wimbledon...
Jag kan inte föreställa mig ett sånt rus igen.
När min tenniskarriär är över,
kommer jag inte söka ett nytt yrke för att finna spänning.
Jag kommer att söka spänning i mitt privatliv.
När man lämnar spelet är det oerhört svårt.
Vi har pratat mycket om det, jag och Boris.
Det tar ett tag att anpassa sig
när man lämnar strukturen, planeringen, vad man ska göra och inte.
Att inte längre gå till banan, träna, spela matcher och vinna.
Man går in i ett helt annat liv.
Sen hans pensionering från tennisen,
har Borgs privatliv tagit en tragisk vändning,
från världsetta i tennis.
till tio år av olyckligt äktenskap, vårdnadstvister,
miljoner förlorade i affärssatsningar och påstått drogmissbruk.
En desperat tid i hans liv.
För medierna var Borgs liv efter pensioneringen som en evig såpopera.
Nästan ett årtionde efter hans pensionering,
försökte han återskapa sin forna glans genom att återvända till touren
med sin gamla stil och sitt träracket.
Men spelet hade gått vidare.
Forna stjärnor som Borg eller Becker
måste lära sig att leva i den verkliga världen när jublet tystnar.
Det är tufft ibland när man är van vid att bli behandlad på ett visst sätt
och det helt plötsligt ändras,
särskilt när man börjar förlora mer
och sen måste sluta spela, och ens identitet och all nonsens...
- Eller inte nonsens, utan... - Jo, det är det.
...som idrottare måste hantera. Det är inte lätt.
Hans liv blev bara... Det var ett stort uppbrott,
och man kan nog inte riktigt förbereda sig för det.
"Vad händer nu?" "Vart ska du?"
"Stannar du hemma nu?" "Vad ska vi göra?"
Så jag tror helt enkelt att vi gick åt olika håll.
Åtta månader senare kom ett fax.
Jag minns de flesta av orden.
"Du minns kanske inte mig. Vårt sista möte var för åtta månader sen.
Här är mitt nummer. Ring mig."
Och jag kunde bara inte tro det.
Följande vecka träffade jag Angela i London. Jag hyrde hela...
Jag tror hela våningen på hotellet.
Jag var verkligen pressad.
Hon kom in, iklädd en stor kappa. Hon tog av kappan och var höggravid.
Och hon förklarade för mig att jag var fadern till barnet.
Och jag sa: "Låt oss... Jag tror dig." Vi hade ju haft sex.
"Föd barnet, sen går vi till doktorn och gör ett dna-test,
och om det är mitt barn så tar jag mitt ansvar, punkt slut."
Boris berättelse lät övertygande och okomplicerad.
Men när jag undersökte den visade den sig vara lite mer komplicerad,
särskilt efter att barnet föddes.
När jag väl fått veta,
våren 2000, att jag hade...
...ännu ett barn, en dotter,
visste jag att Barbara måste få höra det från mig först.
Hade det varit en film,
så hade nån skrikit och smällt igen en dörr.
Det är så ni tänker på det, som ett tillfälle att berätta historien.
Men jag såg det inte så, för det fanns så många ögonblick
där man kunde ha ändrat hela förloppet. Det var inte bara det enda ögonblicket.
För mig var det ett fortlöpande isärglidande, en fortlöpande separation.
Jag blir lite känslosam just nu, men jag berättar sanningen.
Hon sa: "Jag älskar dig fortfarande. Jag vill fortfarande vara med dig.
Låt oss på nåt vis hitta ett sätt." Och jag sa: "Tack."
I många månader visste allmänheten inget. Nyheten hade inte kommit ut.
Men i varje diskussion spelade hon jokern och sa: "Nu håller du käften,
för om världen får veta vad du har gjort, så förlorar du ändå."
Och jag sa: "Du har rätt, men jag kan inte leva i en sån här relation.
Det är ohållbart."
Jag sa: "Barbara, jag tror vi behöver en paus."
BECKER OCH FRU GÅR SKILDA VÄGAR ÖVER HANS 'AFFÄR'
När Barbara och Boris offentliggjorde sin separation,
offentliggjorde Angela, modern till Boris yngsta barn, Nobu-historien.
- Ursäkta. - Ingen kommentar innan målet avgjorts.
Men till skillnad från vad Boris berättat för mig,
så hade Boris svarat i stunden...
BORIS BECKERS KÄRLEKSBARN?
...med en rad skrönor där han försökte utmåla sig själv
som offret i Nobu-affären.
JAG AVLADE INTE KÄRLEKSBARN
BECKER SÄGER ATT BEBIS MÅSTE VARA OBEFLÄCKAD AVLELSE
DUBBELBECKARE 'MAFIA-KOMPLOTT' BAKOM BECKERS KOTTE
BECKER: RYSKA MAFFIAN FÖRSÖKTE STJÄLA MIN SPERMA
ANGELA HÄVDAR ATT HON OCH BORIS HADE SEX I EN STÄDSKRUBB PÅ NOBU
BECKER GÖR DNA-TEST FÖR ATT FÅ SLUT PÅ TVIST KRING KÄRLEKSBARN
TESTET SOM KAN KOSTA BECKER FLER AV HANS MILJONER
Han gick med på att göra testet för länge sen när Anna föddes.
Hade han gjort det från början,
så hade det aldrig blivit offentligt,
för han kunde ha tagit itu med publicitetsfrågorna på egen hand.
Ingen hade nånsin behövt veta hur eller när det hände.
LÖGNAREN BORIS
Jag satte inte dit honom. Han satte dit sig själv.
MOR TILL BECKERS BARN SÄGER ATT DE TRÄFFATS FÖRUT
Hej och välkomna till vårt program, "The War of the Roses: Becker vs. Becker."
Vi går nu till vår korrespondent Christof Lang i Miami.
Han står framför Miamis kommunala domstol.
Ni måste förstå, det var direktsändning i Tyskland.
- Direktsändning? - Direktsändning i Tyskland
om Boris och Barbara Beckers rättegång och skilsmässa. Direktsändning.
Hela dagen i går var oerhört spännande
och samtidigt ganska dramatisk. Boris åt frukost i går morse
och hade ännu en diskussion med sin advokat där.
Sen körde han till Fisher Island, där han mötte Barbara och hennes advokat.
Det var första gången de talade privat sen de gick isär.
Jag fick intrycket av att han förberedde sig för en stor tennismatch.
SHOWRÄTTEGÅNGEN
Deras tyska äktenskapsförord begränsade en eventuell skilsmässouppgörelse.
Barbara chansade på att hon kunde lyckas bättre i en domstol i Miami.
Hon åkte till vår lägenhet i Miami Beach med de två pojkarna.
Hon sa: "Jag har de bästa advokaterna nu."
Sen blev hon lite otrevlig och jag sa: "Visst. Jag får bara de näst bästa."
Hon hade de bästa advokaterna, jag hade de näst bästa.
BARBARAS ADVOKAT
Vi är väldigt besvikna över det juridiska utspelet
där de försöker hävda kidnappning. Det är...
Sam Burstyn var en legendarisk advokat i södra Florida,
känd för högprofilerade narkotikamål.
Han returnerade skickligt Boris serve genom att håna Beckers påstående
att Barbara hade kidnappat barnen när hon tog dem till Miami.
Men sen slog Boris tillbaka genom att spela sitt tysk-kort.
De sa att han var en ganska hårdför kille
och väldigt slipad, och att jag måste vara försiktig.
Och jag sa: "Kan jag få en tolk?
Jag vill tala mitt modersmål."
Det förargade Sam lite, för man tappar sitt momentum.
De ställer snabba frågor och kräver snabba svar,
och en tolk drar verkligen ner på tempot.
Det var han inte förberedd på.
...bäst att vittnesmålet blir...
Vi frågade om det var rättvist för Barbara
att få mer pengar i USA trots ett tyskt äktenskapsförord.
Tjugofyra procent svarade att det är rättvist,
men 58 % tycker det är orättvist.
De juridiska volleyslagen gick fram och tillbaka.
Sam Burstyn hotade att förhöra Boris
om affärsseder som eventuellt var oetiska eller värre.
I gengäld lovade Boris att hans advokater skulle grilla Barbara
i vittnesbåset i flera timmar.
Barbara ringde mig.
"Vi måste lösa det här. Jag vill inte gå till domstolen i morgon."
Jag sa... Jag spelade mitt kort.
Jag sa: "Du har rätt att göra det du gör.
Jag tabbade mig.
Men nu, sex månader senare,
blir du stridslysten med advokater och domstol och allt, det är inte rätt.
Begär vad du vill ha, så kan jag ge dig det."
BECKER BEVILJADE SKILSMÄSSA MEN DET KOMMER KOSTA MILJONER
Vi förhandlade.
Vi kom överens om att inte avslöja belopp, men tro mig, hon är en välbärgad kvinna.
DE DYRASTE 5 SEKUNDERNA I MITT LIV
Mellan skilsmässouppgörelser och underhåll stegrades Beckers utgifter.
FÖRLUST FÖR BORIS NÄR HAN ERKÄNNER KÄRLEKSBARN
Sen blev han fälld för skattebedrägeri och ålagd enorma summor i böter.
BECKER RISKERAR FÄNGELSE ÖVER SKATTER
Det var en tuff förlusträcka, en Boris försökte hantera taktfullt.
Han och Barbara hade kanske trots allt lärt sig läxan
från Kiplings citat över spelarnas dörr till Wimbledons centercourt:
"Nederlag och seger är två bedragare av samma ull."
Du krossar mig på tv.
Spännande.
Man kan inte få allt.
Att jag har den här fina familjen, mina barn och det här livet
beror också på smärtan jag fick uthärda.
Så jag ser det här som inte bara ett lärotillfälle,
utan som nåt som måste ske för att jag skulle kunna sitta här
och prata med dig, för att jag skulle kunna vara här, kunna ha mina barn.
Så jag ser det som ett sammanhang,
och det är så jag betraktar min relation med Boris,
med stor tacksamhet för det som varit och det som är,
och med kärlek, du vet?
Jag behöver bara prata om det när du kommer.
Sånt är livet. Man måste gå vidare.
Så länge vi ser till att barnen mår bra, måste vi som vuxna gå vidare.
Det svåra för mig var hur jag skulle hantera min dotter.
Så jag sa: "Angela, jag tror det är dags för Anna att träffa sina bröder."
Jag har en finca på Mallorca. Jag ordnade en stor familjesemester
där jag hade Anna och Angela tillsammans i huset
med min mor, min syster och pojkarna.
Det var otroligt.
Hade nån sagt det när historien först hände,
hade jag sagt att det var en omöjlighet.
Oavsett vad världen och medierna säger, så är det här en normal familjesituation.
Jag delade min tid mellan Miami Beach
och Schweiz i Zürich.
Jag tog med Noah för att äta pizza på det lokala italienska stället.
En kvinna gick fram till baren.
Och hon var den vackraste kvinnan jag hade sett i mitt liv.
En av Lillys bästa egenskaper var alltid
att hon tog hand om och anpassade sig efter mina barn, inklusive min dotter.
De är viktigast i mitt liv, och om de tycker om dig
så har du redan charmat mig, för de är... De är så viktiga.
Jag sa: "Jag tycker vi borde gifta oss.
Jag vill att du flyttar till Europa." Och hon sa:
"Ja. Ja. Jag älskar dig. Vi gifter oss."
Välkommen till vårt Exklusiv Spezial, Boris drömbröllop i St. Moritz.
Repetitionen... första programpunkten
efter parets ankomst till den flotta schweiziska staden St. Moritz
med privatjet i torsdags eftermiddag.
Alla verkar väldigt uppspelta.
"Här kommer bruden."
Framför bilen försöker hotellanställda och säkerhetspersonal
att skydda bruden från fotografernas alltför nyfikna blickar.
Undan!
Okej. Nu kör vi.
"Jag, Boris, tar dig, Sharlely, till min äkta maka."
"Jag vill älska dig och vara dig trogen..."
"I glädje och sorg..."
"I lust och nöd..."
Vilket dubbelpar de här två skulle utgöra.
Sexfaldige Grand Slam-mästaren Boris Becker har anslutit
till tränarteamet för världstvåan Novak Djokovic.
Djokovic kallade Becker "en sann legend."
Ta tid på dig att justera om det behövs.
Vi tar en snabb titt.
Spelar in.
Låt oss börja från början.
Varför kontaktade du Boris?
Mental styrka.
Så skulle jag beskriva Boris.
Vi talades vid.
Och jag sa: "Jag är för gammal för skitsnack.
Jag har följt dig och din karriär, och du framstår alltid som en gatukämpe.
Och du har gett bort varenda final.
Du lägger ner. Du floppar. Varför?"
Han sa: "Ja, jag är frustrerad. Jag kan inte..."
Så jag sa: "Det finns en orsak. Vi måste prata om det.
Du måste tro på det jag säger,
och det här är min åsikt om din forehand och din serve
och backhanden och attityden,
och att du har för bråttom och allt jag har hört."
Sex timmar senare sa han: "Vill du träna mig?"
Boris gjorde ett kanonjobb med Novak, men ibland räckte det med:
"Här. Gå ut på banan.
Bra. Spela väl."
Det är Novak Djokovic vi pratar om.
Han visade sig vara rätt bra.
Det var säkert en del taktiska saker.
Boris kan ju spelet, men det här handlade mer om vad som händer här.
När man går ut på banan mot Rafa Nadal,
handlar det inte om hur många forehands eller vinnare man slår.
Man måste få bra starter i seten,
och det får man genom att inte tappa självförtroendet.
Genom att tro att det bara är en tidsfråga innan man tar ledningen i matchen,
och jag tyckte att han växte som person med Boris.
Det blir personligt.
"Vill du att din mamma ska gråta, eller hans mamma?
Du är en stolt serb. En stolt familjeman.
Du skulle göra allt för att skydda familjen.
Det är så du måste spela. Med den attityden.
För Rafael, Roger och Andy vill göra detsamma.
De vill skydda sina familjer. Gå ut och gör det nu."
Sen måste vi fortfarande övervinna några inre demoner
som jag inte kan prata om.
Varför han föll på sista häcken.
Vad Boris upptäckte var att Novak var så plågad
av nåt han hade gjort utanför banan,
att han undermedvetet straffade sig själv på banan
genom att förlora i slutomgångarna.
Boris sa till Novak att han inte skulle vinna om han inte tog itu med det.
Vi pratade om alla aktiviteter utanför banan som kunde vara främjande,
och andra som faktiskt var en distraktion.
Han frågade mig: "Vad vill du ha ut av tennisen?
Har du ett tydligt mål?" Så jag sa: "Ja, självklart.
Jag vill skriva sportens historia, och jag vill göra det med dig."
Så vi klickade direkt.
Hela anledningen till att vi fick relationen att funka...
...var vinsthungern.
"Jag nöjer mig inte förrän du håller upp trofén."
WIMBLEDONFINAL 2014
Det är otroligt.
Eller hur?
Den matchen var en berg- och dalbana.
Roger på gräs kräver alltid att man kommer ut
i toppform för att ha en vinstchans.
Spelet har förändrats lite, eller hur?
Här får ni en liten gratis tennislektion.
Roger Federer ändrade sitt spel.
Han stod där på baslinjen.
Han tog bollen mycket tidigare. Han attackerade returerna
och överraskade alla för att han hade tekniken som krävdes för det.
Det måste bli en vana, en instinkt.
Novak hade förmågan att slå bollen väldigt snabbt som en halvvolley.
För han måste anpassa sig till Roger.
Det är en strid. En kamp.
Oförutsägbara saker händer.
Nån tvingar en att lämna sin trygghetszon.
Kom igen!
Djokovic är arg.
Novak var väldigt känslosam.
Han blev alltid temperamentsfull när publiken stöttade motståndaren.
Och han utnyttjade ofta det och visade publiken, med fingrarna:
"Nu har ni väckt mig. Jag kommer att slå honom."
Men ibland slog det slint.
Han blev frustrerad och tappade besinningen,
hans hjärna la ner och han förlorade.
Det magiska ordet är balans.
Att ha honom där, han var bara så lugn.
Han var så stark och stod på sig.
Han visste exakt vad jag gick igenom.
"Okej, jag är tillbaka här igen där jag behöver vara
och fokuserad på nästa punkt."
Under matchens gång skedde det många skiftningar.
I de viktigaste ögonblicken gav Boris närvaro mig energin
och den extra drivkraften att övervinna svårigheterna.
Fantastiskt.
Det blir Djokovic som tar hem denna klassiker.
6-7, 6-4, 7-6...
6-4 i femte.
De kramas, och det kommer säkerligen även dessa två att göra. Underbar final.
Och han går upp för att omfamna vänner och familj.
Bra gjort, Boris.
2014 var på sätt och vis en språngbräda.
Den stora öppningen. Vi hade en stark vind i seglen
som möjliggjorde för oss...
...att verkligen få en otrolig period de kommande två och ett halvt åren.
AUSTRALISKA ÖPPNA 2015
WORLD TOUR-FINAL 2015
Djokovic vann de följande två ATP-finalerna
och fem av de kommande sju Grand Slam- turneringarna, inklusive Franska öppna.
FRANSKA ÖPPNA 2016
Men sommaren 2016 började den obevekliga fokusen och pressen
att ta ut sin rätt.
Vill man bli en mästare är det upp till en själv.
SIMPLE MESSIEURS - FINAL
Jag gick igenom en period där jag
verkligen sökte mig själv utanför banan.
Jag såg en minskad intensitet, en minskad motivation.
Det är naturligt. Jag menar, hur mycket mer vill du vinna?
Jag spelade Wimbledon, tredje omgången.
Det blev ett par regnavbrott och jag hamnade i ett rum.
Jag satt där, och jag sa till mitt team:
"Kan alla lämna mig? Jag vill vara ensam."
Jag tittade bara in i väggen och kände mig avtrubbad.
Jag hade ingen drivkraft inom mig.
Och jag visste att han ville säga mig nåt.
Han sa: "Lyssna, boss, jag är lite trött.
Jag vill inte spela som jag brukade."
"Först och främst, jag älskar dig.
Och jag respekterar dig.
Och vi har gjort nåt tillsammans
som har varit en otrolig erfarenhet för mig, Boris Becker.
Jag har lärt mig en del om mig själv och om tennis och kanske lite om dig.
Jag är inte bra på att förlora.
Och om du vill åka till Shanghai eller till Paris
och är nöjd med det, så är jag fel kille för dig.
Det är nog bäst vi slutar."
Även efter det höll vi igång relationen.
Vi slutade aldrig.
Han fanns alltid där. Han finns fortfarande där.
Boris är familj för mig.
Shatzi!
- Hur mår du? - Bra.
- Fint att se dig.
- Nu kör vi. - Vi kör, va?
Nu kör vi.
Det är bra.
- Nu är det viktigt. - Nu...
Va?
- Bra. - Mycket bra.
Ja. Det är bra.
Allt är bra. Jag mår bra.
Men nu är du lite... lite mer fokuserad, va?
- Det vet du. - Det är bra.
Okej.
Jag vill lära mig av mästaren.
Hur man returnerar, hur man rör sig.
Jag försöker komma till nät.
Tänker man efter, så är tennis ett binärt spel
som mäts i träffar och missar, ettor och nollor.
På banan hade Boris koll på siffrorna.
Utanför banan verkade han aldrig få grepp om dem.
Bästa sättet att börja är kanske att du förklarar.
För jag förstår det definitivt inte, och det är nog många som inte förstår.
Hur hamnade du i konkurs över huvud taget.
Bra fråga. Väldigt få har faktiskt frågat det.
Jag försöker förklara det så gott jag kan.
Tack, sir. Tack så mycket. Gud välsigne.
Fantastiskt.
Många idrottsmän, vi tror att pengarna
vi tjänar under våra karriärer ska fortsätta rulla in efteråt.
Så vi anpassar inte våra livsstilar snabbt nog.
Man fortsätter spendera pengar som man inte längre tjänar.
Man spenderar pengarna som man tjänade tidigare.
Så, ja, jag klandrar mig själv.
- Tack. - Tack, Boris.
- Boris. - Tack.
Boris!
Jag sa: "Boris, sätt in pengarna på banken
och nöj dig med två procent, tre procent, fem procent.
Du får inte spendera dem."
"Nej, nej, nej, nej, nej. Jag kan investering."
Jag sa: "Bra. Vill du spela Monopol?
Ta fem procent av allt du har, och det är många miljoner,
ta ut dem och lek med dem.
Och när du har förlorat alltihop, säg, 'jag har lärt mig en läxa'.
Jag har lärt mig en läxa'."
Men han var ju barnet med lågan.
Och ännu viktigare, människorna runtom honom...
...som utnyttjade honom.
Det är inte svårt att se varför en stjärna som Boris
drar till sig folk som kanske utnyttjar honom.
Han är charmig, kanske lite naiv.
Han är gladlynt och karismatisk och superberömd,
en kille man alltid har trevligt med.
Han lever som han spelade tennis, attackerar nätet, tar risker, satsar allt.
Och i många år lät hans affärsarrangemang
med Hans-Dieter Cleven honom leva som en rockstjärna.
Cleven spelade rollen som producent, betalade notor, skrev avtal på servetter
och skötte bokföringen.
Cleven såg alltid till att Boris hade nog för att leva extravagant.
I gengäld fick Cleven upp till hälften av intäkterna från marknadsföringen av Boris
och kunde dela stjärnans rampljus.
Han närvarade vid Boris och Lillys bröllop och höll en Oktoberfest för dem
komplett med dirndls och lederhosen.
Boris och Lilly umgicks med miljardärer,
som John Caudwell, en britt som grundade och sålde ett mobiltelefonimperium.
Och de tillbringade alltmer tid på Mallorca
och byggde ut sin finca, en lyxvilla med tio sovrum på 53 tunnland.
Ja, Boris Becker, tennisguden från förr, är nu även tv-stjärna.
Välkommen till min finca här på Mallorca.
Välkomna till Boris Becker TV.
Det här är entrén.
Här framme till höger ligger sängkammaren. Och självklart inga kameror där inne!
Vi går direkt till vardagsrummet.
Här ser ni en öppen spis.
Vi anlitade sex marockaner som arbetade i ett halvår och snidade det här.
Jag behöver idrotta för att leva.
Och i min ålder funkar inte jogging så bra längre.
Därför måste jag simma mer.
Och här jag kan avreagera mig lite också.
Huset i Spanien var toppen, men jag bodde i Schweiz.
År 2012 sa Lilly: "Har du nåt emot att flytta till Wimbledon?" Jag sa: "Vad?"
Finns det en by i världen som jag älskar och kallar hemma, så är det Wimbledon.
De kallar mig den populäraste tysken i England.
Och på det svarar jag att listan nog inte är så lång.
Jag känner mig hemma. Jag har bott i London sen dess.
Hej, Boris. Kul att se er, sir.
Boris får det att låta som om han och Lilly hade slagit sig ner
till ett liv med te och tekakor.
Men jetsetlivet var dyrt,
och ekonomiskt hade han ännu inte lärt sig att hålla räkning.
När Lilly ville lämna Schweiz, bröt Boris med Cleven.
Men affärsskilsmässan lämnade honom med en schweizisk skatteskuld på 3 miljoner euro,
som han inte kunde betala.
Eftersom Cleven var borta
vände sig Boris till brittiska bankirer på Arbuthnot Latham,
vilka erbjöd en lösning.
Boris kunde få låna 4,6 miljoner euro,
säkrade mot hans framtida inkomster som varumärkesambassadör och tv-personlighet.
Boris Becker!
På ett eller annat sätt
skulle Englands favorittysk säkerligen kunna återbetala lånet.
Problemet uppstod att jag efter ett år in i lånet
inte kunde betala det jag skulle,
eftersom jag förlorat några av mina kontrakt.
Scheisse.
Vore jag en skitstövel kunde jag ha sagt:
"Ni skrev kontraktet. Otur."
Men jag var ingen skitstövel. Jag sa: "Jag har en finca i Spanien
värderad till tio miljoner euro.
Ni får en säkerhet i fincan,
och jag får tid att återbetala er från mina framtida inkomster."
Men sen framkom det att fincan var belånad
efter ett överbryggningslån jag fått från John Caudwell.
- John. - Hur står det till?
- Fint att se dig. - Kul att se dig.
Tack för din tid
Det här hittar man inte på Ikea, eller hur, John?
Det lånet, för att det var ett överbryggningslån, hade 25 % ränta.
Varför så hög? För att "A", jag behövde pengarna fort,
och "B", jag skulle sälja fincan inom tre månader.
Okej, du ska sälja ditt hus, men behöver pengar för att rusta upp det.
Så du tar ut ett korttidslån med hög ränta.
Men i fallet med fincan
var situationen lite mer desperat än Boris velat påskina.
Boris var skyldig byggare över 500 000 euro och han hade många andra skulder
som krävde hans uppmärksamhet.
Skulle lånet räcka för att täcka allt?
Varför tog du ut överbryggningslånet på 1,2 miljoner?
Jag kan inte berätta allt, men det var inte för egen vinning.
Jag hade räkningar att betala.
Min livsstil var nog fortfarande för dyr.
Jag hade en exfru att betala. Jag hade fyra barn.
Det var inte för egen vinning, utan för att betala räkningar.
Boris rustade aldrig upp fincan.
Och när det blev känt att ingen var hemma, flyttade objudna gäster in.
Vill nån ta en promenad?
Kom.
Ett mål uppfyllt?
Helt klart.
Det sägs att marockaner kom hit och snidade allt för hand.
Boris Beckers basketplan.
Tennisbana.
Oh, ja, tennisbana.
Med den här racketen vann Boris Becker Wimbledon -85, -86 och -87.
Det finns fortfarande nåt kvar på födelsedagstårtan.
Vi sitter bara i jacuzzin...
...i en jacuzzi som Boris Becker har använt.
Han figurerar i medierna just nu.
Men om man lever så där och tappar kontrollen så där?
Vi pratar om en tidigare väldigt rik man.
Till och med vid tidpunkten för min konkurs,
tro det eller ej, var jag fortfarande miljonär.
Sen blev det för sent.
Jag måste betala skatter här, vårdnadsbidrag där,
ekonomiska... allt möjligt. Så jag var fast i ett råtthjul
och försökte tjäna tillräckligt för att hålla mig flytande.
Men hålet var redan grävt.
Och spadarna blev allt dyrare.
Med 25 % ränta sköt Boris skulder i höjden och gjorde dem omöjliga att betala.
Så hans brittiska bank begärde att en domstol i London
försatte honom i konkurs.
Konkursen var tuff för Boris.
De här två är Renshaw Cups, vilka är kopior av originalen.
Odaterade, men...
Domstolen tillsatte en privat advokat vid namn Mark Ford
för att driva in hälften av Boris inkomst
och likvidera Boris mest värdefulla tillgångar
för att betala hans borgenärer.
I en konkurs blir ens tillgångar...
KONKURSFÖRVALTARE
...eller åtminstone överskottstillgångar, tillgängliga för ens borgenärer.
De tillgångarna överlåts till konkursförvaltaren,
och sen är det deras uppgift att anlita experter för att sälja dem.
För en spelare, och det låter inte bra, men en trofé betyder väldigt lite.
Ska man titta på sina troféer som 17- och 18-åring?
Hur tråkigt är inte det?
De betyder bara nåt när man är äldre.
Jag gillar att visa mina troféer för mina barn nu.
Det gör jag verkligen.
Vad kan jag göra?
Helt plötsligt dök en livlina upp från en väldigt osannolik källa,
den Centralafrikanska republiken.
CAR erbjöd Boris en viktig position som kunde förändra allt.
DIPLOMATHEDER FÖR MIG!
Han erbjöds att bli en särskild attaché
för idrottsliga, humanitära och kulturella affärer.
Den Boris hade att tacka för detta var Stephan Welk,
som ordnade Beckers särskilda diplomatpass.
Welk var en självbeskriven expert på diplomati.
Stephan, som jag aldrig träffat förut, sa:
VÄLKOMMEN TILL DITT DIPLOMATKONTOR
"Presidenten och ambassadören respekterar din internationella ställning."
BORIS BECKER ATTACHÉ I BRYSSEL
"Du har en etniskt blandad familj,
så du förstår en del av frågorna bättre än de flesta vita.
Och de överväger att ge dig en plats i säkerhetsrådet i New York."
Jag sa: "Det låter allvarligt."
Stephan sa att vi kunde använda immunitetsstatusen
för att stoppa konkursproceduren.
Och jag sa: "Vänta, det är två olika saker.
De hänger inte samman."
Men du har själv sagt:
"Jag har nu hävdat diplomatisk immunitet, som jag är förpliktigad att göra,
för att få ett slut på den här farsen."
Så du har själv sammankopplat de två sakerna.
Det stämmer, men de har inget med varandra att göra.
Jag var förvirrad.
BECKER HÄVDAR DIPLOMATISK IMMUNITET
Å ena sidan påstod Boris advokater offentligt
att hans ambassadörsstatus gav honom immunitet mot konkurs.
Boris sa att det var sant, men samtidigt inte.
De hade inget med varandra att göra.
Jag undrade hur man såg på saken I Centralafrikanska republiken.
Om man vill hitta Boris Becker i den Centralafrikanska republiken,
var vore bättre att börja leta än på den lokala tennisklubben?
Monsieur? Monsieur?
Var är Boris Becker? Var är Boris Becker?
- Ambassadören? - Ja.
- Goodwillambassadören. - Ja.
Ja, ja, ja, ja.
Han är inte på den lokala tennisklubben. Kanske på en fest full av diplomater?
Det är en sal med diplomater. Vad tycker de om att Boris är diplomat?
- Ni känner till ryktena om... - De skrattar!
Verkligen?
Jag är tysk, ja, men jag har inte träffat nån tysk än i stan.
Det här är nån som många känner, som många respekterar,
och plötsligt får man höra och läsa sånt. Man vet faktiskt inte vad man ska tro.
Har du ett pass från Centralafrikanska republiken?
Ja, det har jag.
Det här tros vara dokumentet som presenterats i domstol
av mr Beckers advokater som bevis på att han inte kunde bli åtalad.
Så vad säger mannen vars signatur står på det?
Det är definitivt falskt.
Är mr Boris föremål för er pågående utredning?
Ja. Han var inbegripen i att införskaffa det här passet olagligen.
Jag har ett äkta pass.
Det finns på ambassaden i Bryssel, senast jag kollade.
Och jag sa: "Gud, varför jag? Varför jag igen?"
Jag trodde på utrikesministern, och därför är det en bluff?
Min bekant Stephan... Jag sa några väl valda ord till honom.
VI ÄTER FRUKOST I "PALATSET" 540 000 EURO BORT
Welk visade sig vara en skurk som gripits för bedrägeri och förfalskning.
WELK GREPS I SLUTET AV AUGUSTI
Boris diplomatpass visade sig vara en del av en uppsättning som stulits.
BECKER GRIPEN MED FALSKT DIPLOMATPASS
De falska passen såldes till knarklangare och bedragare.
DROGRELATERADE ÖVERTRÄDELSER, FÖRFALSKING OCH FÖRSÄKRINGSBEDRÄGERI
Ett hamnade i händerna på sonen till en schweizisk miljoner
som lät spränga sin Ferrari
för att stoppa försäkringspengarna i fickan.
Titta upp, Lilly. Fint. Tack, Boris.
Det var en intressant tid.
Strax därefter begärde min fru skilsmässa.
BOOM BOOM BORIS GER IGEN!
TENNISLEGEND KROSSAR KONKURSRYKTENA
BORIS FRU AVSLÖJAR SITT SUPANDE
NÄR PARET NÅR DEN ABSOLUTA BOTTNEN
BORIS RÄMNANDE ÄKTENSKAP OCH VAD SOM HÄNDE
NATTEN DÅ POLISEN KALLADES TILL DERAS HEM UNDER WIMBLEDON
BECKER OCH FRU SKILJS ÅT EFTER 13 ÅR
Vi har ännu inte gjort upp ekonomiskt.
Alla som känner mig vet att jag är en generös kille
och jag vill att hon ska ha det bra.
När jag är på fötter igen och fri, ska vi träffas och hitta en lösning.
På tennisbanan var det så ofta det Boris gjorde,
hittade en lösning.
Och det verkade som om han skulle lösa sina ekonomiska och juridiska problem med.
Den engelska banken godtog hans finca som återbetalning av hans skuld.
BECKERS KONKURS AVSLUTAD
Boris verkade ha vunnit.
Men då klev en annan motståndare fram, hans tidigare partner Hans-Dieter Cleven.
Sårad av hur Boris hade avslutat deras relation
hävdade Cleven plötsligt att Boris var skyldig honom över 40 miljoner euro,
vilket Boris förnekade.
De stred två gånger i schweizisk domstol, där Boris vann båda gånger.
BECKER VINNER MOT CLEVEN EFTER ÖVERKLAGANDE.
Men sen, chockerande nog för Boris,
blev de engelska konkursförvaltarna övertygade om
att skulden till Cleven var verklig.
Konkursen skulle vara över.
Helt plötsligt, till allas vår förvåning,
godtog förvaltaren hans anspråk på konkurstillgångarna.
"A," på vilka futtiga grunder skulle jag betala nåt till den mannen?
Och "B," jag har inte pengarna heller.
Så vad har jag för val? Jag är nu fem år in i konkursen
på grund av ett anspråk som aldrig bevisats nånstans i världen,
inklusive Schweiz.
Förstår jag det här? Nej.
Händer det? Ja.
Det var svårt att förstå Clevens-historien.
Såvida man inte tänkte på det som ett misslyckat äktenskap,
vackert i början och trassligt i slutet.
Som en del av deras skilsmässa lämnade Cleven över
vad som verkade vara en lista över skulder,
med vaga debiteringar, lånekostnader, privata utgifter.
Allt utan kvitton.
PRIVATA UTGIFTER? KVITTON? FÖRETAGSSKATT?
De schweiziska domstolarna avvisade kraven,
men Becker hade skrivit på dokumentet, som en tjänst, enligt Boris,
för att hjälpa Cleven med hans skatteavdrag.
När jag hittade dokumentet blev jag förbluffad. Hur tänkte Boris?
Boris reste till Zürich för en sista sammandrabbning.
I ett konferensrum på den livliga flygplatsen
försökte Boris och hans advokat att nå ett avtal med Cleven.
Efter mycket köpslående kom Cleven med ett ovanligt bud.
Cleven skulle avstå från miljontals euros i anspråk
om Boris bara kom tillbaka till honom.
Det var inte ett pris Boris var villig att betala.
Han återvände till London.
London visade sig vara en juridisk fälla.
Konkursförvaltarna vägrade låta Boris
använda sina krympande tillgångar på advokater för att stämma Cleven.
Istället backade förvaltarna Cleven och hans fordran mot Becker.
Två månader senare inleddes ett brottmål.
Mr Becker sa, "jag visste inte" eller "jag fick dålig rådgivning."
eller "mina rådgivare avrådde mig från X" eller "de rådde mig att göra Y".
ÅKLAGARE
- Du köpte inte det? - Nej, därför är vi är här.
BECKER ANKLAGAD FÖR ATT HA GÖMT TENNISTROFÉER
Försvaret accepterade i stort sett fakta.
Pengar hade överförts.
ÖVERFÖRDE OLAGLIGEN TUSENTALS DOLLAR
Fastigheter existerade som han hade förnekat.
UNDERLÄT ATT REDOVISA FASTIGHET I TYSKLAND
I slutänden handlade det om vad mr Becker sa
att han visste och inte visste.
Jag hävdade att han var oärlig och han hävdade att han var ärlig.
BECKER: JAG GÖMDE INTE NÄSTAN 2 MILJONER PUND
För både rättsväsendet och allmänheten kom målet att handla om karaktär.
Var Boris bara vårdslös och naiv, eller en berättigad idrottsman
som inte ansåg att han behövde spela enligt reglerna?
Gör Boris rik igen.
Och det är summan som kom från er.
Ni har skänkt 541,11 euro.
Vi kan kanske ge honom pengarna där.
GÖR BORIS RIK IGEN
Boris!
Vi har en liten gåva till dig. Från Olivier Pocher och hans tittare.
532,38 som gåva. Till dig!
Boris!
Kan du vinka lite? Vinka åtminstone till pengarna!
I dag ställs Boris Becker till svars inför domstol i London.
Förvaltaren hävdar att jag inte samarbetar.
Han tror att jag gömmer troféer och diverse saker.
Vi kommer till själva brottsfrågan.
Och då attackerar de.
Paparazzi slog läger utanför tingshuset
för att få en skymt av Boris och hans flickvän Lilian
under den utdragna rättegången.
För juryn var fakta i målet, dolda tillgångar eller betalningar till exfruar,
inte lika viktiga som att beakta Beckers dåtid, nutid och framtid.
Hade han lärt sig berätta sanningen, eller intalade han sig fortfarande skrönor
om en 17-åring som blev mästare för ung för sitt eget bästa?
Sexfaldiga Grand Slam-vinnaren Boris Becker har funnits skyldig
på fyra åtalspunkter, enligt konkurslagen, relaterade till hans konkurs 2017.
"DU HAR FÖRLORAT KARRIÄREN, RYKTET, ALLA TILLGÅNGAR."
Domaren sa: "Jag accepterar förödmjukelsen ni kände
som resultat av dessa förhandlingar, men ni har inte visat nån ödmjukhet."
Ödmjukhet och förödmjukelse. Jag tyckte på nåt vis det var orättvist
av domaren att förvänta sig både och.
Det är som hur vi fans förväntar oss att våra idrottare
ska vara skoningslösa på banan och generösa i presskonferenser.
Hur ska nån, ens ett barn fött på Wimbledon,
finna nån logik i allt det?
Han tittade mycket på sitt förflutna,
vad han uppnått, vad han hade gjort.
För att bli mästare måste man tro att man är oövervinnlig
och oangriplig, och man måste jaga det till slutet.
Och man måste göra vad som helst för att vinna poängen, gemet eller setet.
Så det, i min mening,
tar en nog till en nivå där man tror att man är oangriplig
även i verkliga livet, men så är det inte.
27 APRIL 2022
TVÅ DAGAR FÖRE DOMEN
Jag ville tala med dig, för jag får kanske inte möjligheten igen.
Jag får mitt straff om två dagar.
Jag ber till Gud varje dag att straffet blir lindrigt.
Helst en villkorlig dom.
Jag accepterar såklart det straff jag får, jag har inget val.
Så, här är vi nu.
Det är onsdag eftermiddag. På fredag vet jag resten av mitt liv.
Hur har du förlikat dig med det här?
Vad har du tänkt på de senaste...
Det är tufft.
Väldigt svårt.
Det är svårt.
Jag har nått min...
...min botten.
Jag vet inte vad jag ska tänka.
Jag accepterar det.
Jag ska inte gömma mig eller fly.
Jag accepterar det straff jag får.
Det finns ett skäl till det här.
Det finns ett skäl till att det här händer.
Mitt liv har alltid varit lite annorlunda mot de flesta andras.
Min uppväxt var annorlunda. Att vinna Wimbledon som 17-åring var annorlunda.
De 36-37 år som förflutit sen dess har varit annorlunda.
Jag vet inte vad jag ska säga annat än att önska dig lycka till på fredag.
Ja. Tack.
Kan du tända ett ljus på fredag?
Där har vi centercourten, och det gläder mig att säga att vi får sällskap
av John McEnroe.
Vi måste njuta av varje dag här.
Och jag ska fatta mig kort.
Boris. Vi älskar dig. Jag saknar dig, mannen.
Jag är 54 år gammal nu, det är inte slutet än.
Det kommer ännu ett kapitel.
God morgon.
- God morgon. - God morgon.
- God morgon, ja. Tack. - Ha en bra dag, Boris.
- Tack. - Njut resten av din dag.
Tack.
Man måste vara sårbar ibland.
Man måste erkänna sina begränsningar och misstag.
Det är kanske en möjlighet för honom att förlika sig med sitt förflutna
som jag tror har hemsökt honom länge.
Det här är bara slutet på en lång resa som började för åratal sen.
"NEDERLAG OCH SEGER ÄR TVÅ BEDRAGARE AV SAMMA ULL"
Mina år.
Allt jag säger är sant. Det hände verkligen.
Gå alltid till vänster.
Här började allt.
Boris Becker föddes den dagen i London.
Och från den dagen adopterade Tyskland honom.
Visst är det fint här?
Jag menar, ytterst...
Jag vet att det låter väldigt poetiskt, men det var här jag föddes.
Det är därför vi gör den här filmen och pratar om Wimbledon
och alltihop, för det var här allt började.
Hade jag inte vänt den matchen då,
så hade händelseförloppet blivit ett annat.
Jag var inte mogen nog då
för många av de saker jag mötte efteråt.
Allt var väldigt strikt och seriöst på den tiden,
och därför sa jag att jag hade velat ha några år till.
Du kan säga till mig: "Du kunde ha gjort det lättare för dig.
Du kunde ha godtagit det här och sockrat det där."
Men sån är inte jag.
Ingen sa åt mig att vinna Wimbledon som 17-åring, jag gjorde det bara.
Så det är en del av mitt dna, och jag är stolt över det.
Det här är vem jag är.
EFTER 8 MÅNADER I FÄNGELSE BLEV BORIS FRIGIVEN
OCH UTVISAD FRÅN STORBRITANNIEN.
ENLIGT PROGRAMMET FÖR TIDIG FRIGIVNING FÖR UTLÄNNINGAR
FÅR BECKER INTE ÅTERVÄNDA FÖRRÄN 2024.
TILL MINNE AV NICK BOLLETTIERI
Undertexter: Kristina Donnellan