‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫רק נדמה לי, או שאת לא שמחה לראות אותי?‬
‫אבא שלך חזר מן המתים, וככה את מסתכלת עליו?‬
‫היא עשתה לכם חיים קשים, מה?‬
‫היא דומה להורים שלה, חבר.‬
‫אני מאוכזב קצת.‬
‫חשבתי שתתרגשי יותר.‬
‫בן זונה!‬ ‫-שלא תעזי! אל תחשבי על זה בכלל!‬
‫אתה מגעיל אותי.‬
‫מגעיל אותי להיות הבת שלך.‬
‫אתה זבל של בן אדם.‬
‫אבל אתה יודע מה?‬
‫אתה לא תנצח את אימא שלי.‬
‫הייתי שמח מאוד...‬
‫לראות את אימא שלך נרקבת בקבר.‬
‫זה מה שמגיע לה. היא בגדה בי.‬
‫אבל לרוע המזל, זה לא קרה ככה.‬
‫אל תיגע בי.‬
‫כשחושבים על זה,‬
‫דווקא טוב שהיא עדיין בחיים,‬
‫ושהיא כאן במקסיקו.‬
‫אימא שלי כאן?‬
‫תראי מה זה.‬
‫כל המשפחה המאושרת שוב יחד.‬
‫מה דעתך, מתוקה?‬
‫שלום.‬ ‫-שלום. השארתי את המפתח שלי בחדר.‬
‫מה מספר החדר?‬
‫מספר 502.‬
‫לא, מצטערת. זה לא החדר שלך.‬
‫תפתחי את החדר. הבת שלי שם.‬
‫מצטערת, אני לא יכולה.‬ ‫-את יכולה.‬
‫תפתחי לי את החדר. אני בטוחה שהיא שם.‬ ‫-אם את בטוחה, תתקשרי למשטרה.‬
‫בחירה שלך. אתה תחליט.‬
‫למה אסור לי להתקשר לאימא?‬
‫אני רק רוצה לומר לה שאני בסדר.‬
‫אמליה, אל תזלזלי בי.‬
‫את הבת שלי. את לא טיפשה.‬
‫אולי תשבי?‬
‫את לא יודעת כמה התאמצתי כדי להגיע לכאן.‬
‫נאלצתי להתחבא במשך זמן רב.‬
‫תאמיני או לא...‬
‫זה מתיש.‬
‫באמת.‬
‫למה אימא שלך עשתה את זה?‬
‫אני לא מדבר על עצמי, אלא עלייך.‬
‫הבת שלה.‬
‫קשה לי להאמין ששמחת‬ ‫כשנאלצת לעזוב ככה את מקסיקו.‬
‫אל תיגע בי.‬
‫היא הייתה חייבת להסתבך עם האמריקני, מה?‬
‫מה היא חשבה שיקרה?‬
‫שהם יתפסו אותי?‬
‫אדם כמוני?‬
‫הוא במלון.‬
‫אין כאן אף אחד.‬ ‫-לא...‬
‫תפתחי את החדר הבא.‬ ‫-לא, אני לא יכולה.‬
‫אמרת...‬ ‫-תפתחי!‬
‫מי לעזאזל דיבר איתם?‬
‫חייבים ללכת.‬
‫זוזי.‬
‫פאק!‬
‫כלום.‬
‫נמשיך לחפש.‬
‫אנדרס.‬
‫במלון. איפה אתה?‬
‫אמרת שתעזור לנו, אבל לא עשית כלום!‬
‫בואי הנה!‬ ‫-עזוב אותי!‬
‫אימא! אימא, אני כאן!‬
‫תשתקי!‬ ‫-אימא!‬
‫אימא!‬ ‫-נטליה!‬
‫אימא!‬
‫תיכנסי כבר, לעזאזל!‬ ‫-נטליה!‬
‫פנימה!‬ ‫-אימא!‬
‫קדימה, זזים!‬
‫נטליה!‬
‫זוזו מהדרך!‬
‫אימא!‬
‫מתוקה שלי!‬
‫נו כבר, סע!‬ ‫-אימא!‬
‫- מדריד -‬
‫- רצח מחריד בפולנקו -‬
‫- צעירה נרצחה באכזריות -‬
‫מי אתה? מי אתה, בן זונה?‬
‫- אלכס ס' הוא החשוד המרכזי‬ ‫ברצח של גלוריה -‬
‫- מקסיקו -‬
‫סנצ'ז בחיים. ראיתי אותו.‬
‫לא. את בטוחה?‬
‫המכונית של סנצ'ז עלתה באש, והוא מת.‬
‫זה בלתי אפשרי.‬
‫הוא ברח מכאן לפני רגע עם הבת שלו.‬
‫סליחה, מי זה?‬
‫דניאל, חבר שלי. הוא שוטר.‬
‫אם את צודקת,‬ ‫למה הוא חיכה שלוש שנים כדי לחזור?‬
‫למה?‬
‫בשביל הבת שלו?‬
‫הוא לא רוצה את הבת שלי.‬ ‫הוא רוצה לנקום בי כי מסרתי אותו לידיך.‬
‫אתה לא מבין?‬ ‫-תגידי לי,‬
‫למה הוא לא הרג את שתיכן?‬
‫הוא ניסה. אני נשכרתי לרצוח אותה.‬
‫מה?‬
‫קשה להסביר. מאז אני עוזר לה.‬
‫שיט!‬
‫אלוהים!‬
‫הוא רוצה משהו.‬
‫לעזאזל, למה לא חשבתי על זה?‬
‫הוא רוצה ממני משהו.‬
‫- רצח מחריד בפולנקו -‬
‫- בעלה של הנרצחת מנחם את בנו,‬ ‫קרלו אומברטו בן השמונה -‬
‫שיט!‬
‫אלכס מולינה נמלט ממעצר‬
‫בעת שהמתין לחקירה‬ ‫בידי התובע הממונה על התיק.‬
‫מקום הימצאו הנוכחי אינו ידוע.‬ ‫החקירה נמשכת.‬
‫תה תרזה.‬
‫זה ירגיע אותך.‬
‫את תראי, הכול יסתדר.‬
‫אבל את חייבת להירגע.‬ ‫-להירגע?‬
‫אבא שלי הוא רוצח. הוא הרג שתי נשים,‬ ‫ועכשיו הוא פושע נמלט. איך אני אירגע?‬
‫סליחה.‬
‫אתה מטפל בי, ואני צועקת עלייך.‬
‫אתה צודק.‬
‫אני צריכה להירגע.‬
‫הנה, שתי.‬
‫שתי.‬
‫את יודעת,‬
‫כשעצרו את אבא שלך...‬
‫חשתי הקלה.‬
‫מה אתה עושה?‬
‫הכול נגמר.‬
‫אפילו הרשיתי לעצמי לרחם עלייך.‬
‫התכוונתי לחוס על חייך.‬
‫על מה אתה מדבר?‬
‫אבל אבא שלך ברח,‬ ‫ואני לא יכול לעבור על זה בשתיקה.‬
‫הוא ימשיך לסבול, בדיוק כמו שאני סבלתי.‬
‫מה נתת לי?‬
‫אני רוצה ללכת.‬
‫ראיתי את הגופה של אימא שלי.‬
‫היא הייתה עירומה וקשורה בחבלים.‬
‫התמונה הזאת לא יוצאת לי מהראש!‬
‫אני רוצה שאבא שלך ירגיש‬ ‫את מה שאני הרגשתי באותו רגע.‬
‫אני אצלם אותך, מקווה שזה בסדר.‬
‫אני לא מבינה מה סנצ'ז רוצה ממך.‬
‫סליחה, עיכבו אותי.‬
‫אנדרס, זה פיט מהרשות למלחמה בסמים.‬ ‫-אנחנו מכירים.‬
‫אנדרס היה מסופח למחלקה שלנו במשך שנה.‬
‫סנצ'ז...‬
‫עדיין בחיים.‬
‫על מה אתה מדבר? הבן זונה בחיים?‬ ‫-אנחנו מחכים לשיחה ממנו.‬
‫מסנצ'ז, שעד עכשיו היה בקבר.‬
‫הוא צמא לנקמה,‬
‫ויש לו אגו ענק.‬
‫נכון.‬
‫אדם חכם יותר וגאוותן פחות‬ ‫היה שומר על פרופיל נמוך,‬
‫עובר ניתוח פלסטי וכולי. אבל לא הוא.‬
‫הלו?‬ ‫-שלום, לידיה.‬
‫איפה נטליה?‬
‫היא שואלת על נטליה.‬ ‫-אימא!‬
‫את מכירה אותה?‬ ‫-תן לי את הטלפון!‬
‫אימא!‬
‫מתוקה שלי, תינוקת יפה שלי.‬
‫מה שלומך, יפה שלי?‬
‫אני בסדר. איפה את? בבקשה, בואי לקחת אותי.‬
‫מספיק!‬
‫עזוב אותי!‬
‫אם תפגע בנטליה, אני נשבעת שאהרוג אותך.‬
‫אל תדאגי.‬
‫אם הכול ילך כמתוכנן, לא יקרה לה כלום.‬
‫לידיה, מוניקה, לא משנה,‬ ‫תעבירי לי את האמריקני.‬
‫סנצ'ז.‬
‫שלום, ידידי.‬
‫תקשיב...‬
‫יש לי הצעה שתעניין אותך.‬
‫באמת?‬
‫כולי אוזן.‬
‫יש חדשות?‬
‫זה אומברטו, ולסקו. הוא מחזיק באלי.‬ ‫-מה?‬
‫אומברטו הוא בנה של האישה‬ ‫שנרצחה בפולנקו לפני 20 שנה.‬
‫הוא רוצה לנקום באלכס על מות אימו.‬
‫אם זו האמת,‬
‫אולי אלכס לא רצח את ביאטריס פרטס.‬ ‫אומברטו עשה זאת ושחזר את הרצח של אימו.‬
‫זה לא חשוב כרגע. אני מחוץ לבית שלו.‬ ‫-אל תיכנסי לשם לבד. חכי לי, את שומעת?‬
‫אני כבר מגיע.‬
‫- תאטרון פרינסיפלה‬ ‫הוולקירות -‬
‫קח, זה בשבילך.‬
‫תענה.‬
‫כן?‬
‫כן.‬
‫בסדר.‬
‫תיכנס, אמריקני מטומטם.‬
‫- יציאה -‬
‫לאורה!‬
‫לאורה, את שומעת אותי? תסתכלי עליי! פאק!‬
‫לאורה!‬
‫תחזיקי מעמד.‬
‫תחזיקי מעמד, לאורה.‬
‫תסתכלי עליי, היי! תקשיבי לי.‬
‫לאורה!‬
‫יש פה שוטרת פצועה קשה! תשלחו אמבולנס מייד!‬
‫רחוב סקויה 22. זה מקרה חירום!‬
‫לאורה...‬
‫שיט!‬
‫בבקשה, תחזיקי מעמד.‬
‫העזרה בדרך. תחזיקי מעמד.‬
‫פאק!‬
‫המוות עשה לך טוב.‬
‫אתה נראה צעיר יותר.‬
‫זה מה שאני אוהב באמריקנים הדפוקים.‬
‫הם תמיד מספרים בדיחות,‬
‫אפילו כשהם עומדים למות.‬
‫אני שמח שהסכמת לבוא.‬
‫לרוב הסוכנים אין ביצים לדבר כזה.‬
‫תיגש לעניין, סנצ'ז.‬
‫עוד תכונה מקסימה של האמריקנים.‬
‫הם תמיד ממהרים.‬
‫זמן שווה כסף.‬
‫מה אתה רוצה?‬
‫אתה והחברים שלך בתוכנית להגנת עדים‬ ‫נרדמתם בשמירה.‬
‫קח אותי, לדוגמה.‬
‫ואם זה לא מספיק...‬
‫יש גם את הבת שלי. הנקודה ברורה?‬
‫לקח לי שלוש שנים למצוא אותן,‬
‫אבל בשלוש השנים האלה‬
‫מצאתי עדים "מוגנים" אחרים.‬
‫אני יודע איפה הם גרים,‬
‫מה הם עושים,‬
‫מה השמות החדשים שלהם.‬
‫אתה מתאר לעצמך מה יקרה אם המידע הזה ידלוף?‬
‫אבל זה לא הכול.‬
‫אם הגעתי אליהן...‬
‫אני יכול להגיע גם לעדים אחרים.‬
‫איך זה יגרום לך להיראות?‬
‫כמה ראשים ייערפו?‬
‫אנחנו מבינים זה את זה?‬
‫אתה בצרה, נכון?‬
‫אם לא תיעלם, מישהו יעלים אותך.‬
‫זה טבעו של העסק הזה.‬
‫אני לא מכחיש את זה.‬
‫אז...‬
‫תירגעו.‬
‫למה חטפת את הבת שלך?‬
‫אפשר לומר שהבת שלי היא פוליסת ביטוח,‬
‫כדי לוודא שתכבד את ההסכם שלנו.‬
‫מה אתה אומר?‬
‫בסדר.‬
‫עשינו עסק.‬
‫אלי!‬
‫זוזי!‬ ‫-אלי! את בסדר? אלי!‬
‫מה עשית לה?‬ ‫-נתתי לה סם הרגעה,‬
‫כדי שהיא תסבול פחות.‬
‫אל תתקרב!‬
‫שחרר אותה, אומברטו.‬
‫היא לא אשמה בכלום.‬
‫גם אימא שלי לא הייתה אשמה בכלום,‬ ‫אבל הרגת אותה!‬
‫כן, אבל רק אני אשם בזה, ולא אף אחד אחר.‬
‫זה לא הוגן להעניש אותה על זה.‬ ‫-לא מעניין אותי!‬
‫אני רוצה שתסבול, כמו שאני סבלתי!‬
‫אל תזוזי.‬ ‫-כולנו סבלנו מספיק, לא?‬
‫אתה חושב שסבלת כמוני?‬
‫אבא שלי לא התמודד עם מותה של אימי.‬
‫הוא לא הפסיק לשתות,‬
‫והתאבד באותה שנה.‬
‫הוא שכח שיש לו בן שזקוק לו.‬
‫אומברטו, אלי דומה לך יותר משאתה חושב.‬
‫גם היא איבדה את אימה.‬ ‫-הסיפור הזה לא ישכנע אותי לרחם עליך.‬
‫אני מכיר אותו.‬
‫כבר נקמת בי.‬
‫רצחת את ביאטריס והפללת אותי ברצח.‬
‫מה עוד אתה רוצה?‬
‫פרטס הייתה חסרת חשיבות בעיניך,‬
‫אבל הבנתי את זה מאוחר מדי...‬
‫אמרתי לך לא להתקרב!‬
‫אתה לא רוצח.‬
‫אתה לא דפוק כמוני.‬
‫אתה טוב יותר ממני.‬ ‫אתה לא צריך להרוג עוד אישה חפה מפשע.‬
‫לא מעניין אותי אם הן חפות מפשע,‬
‫העיקר שאתה תסבול מהמוות שלהן.‬
‫לא, אומברטו.‬
‫אתה חשוב לה מאוד.‬
‫ואני יודע שהיא חשובה לך.‬
‫הסגרת את עצמך כדי להציל את אלי,‬ ‫אבל אז ברחת ודפקת הכול!‬
‫אתה חרצת את הגורל של הבת שלך!‬ ‫-שחרר אותה.‬
‫תן לה ללכת.‬
‫תהרוג אותי במקומה.‬
‫אני שוטר.‬
‫אורוטיה!‬
‫הכול יהיה בסדר.‬
‫אלי!‬
‫אלי...‬
‫אלי, מתוקה שלי, תקשיבי לי.‬
‫אלי!‬
‫אלי, מתוקה שלי.‬
‫תסתכלי עליי.‬
‫זה אני.‬
‫שלום, מתוקה שלי.‬
‫שנינו היחידים שיודעים את האמת.‬
‫אומברטו.‬
‫עכשיו תדע מה זה לחיות‬ ‫אחרי שמאבדים את כל מה שאוהבים.‬
‫לא!‬
‫בואו איתי!‬
‫זוזו!‬
‫איפה הבת שלי?‬
‫המשא ומתן בעיצומו, מוניקה.‬
‫סנצ'ז לא מוכן לוותר.‬ ‫-היא בסכנה כל עוד היא איתו.‬
‫ראית אותה? היא בסדר?‬ ‫-לא ראיתי אותה.‬
‫פאק! אז מה עושים עכשיו?‬
‫תירגעי, מוניקה. בבקשה.‬ ‫-אל תגיד לי להירגע!‬
‫הוא אמר שישחרר אותה אחרי שנספק לו‬ ‫זהות חדשה ונבריח אותו מהמדינה.‬
‫הוא בן זונה חכם, מה?‬
‫הכול יהיה בסדר, טוב?‬
‫תסלחו לי.‬
‫אליזבת? את בסדר?‬
‫את בסדר?‬
‫תסתכלי עליי. את בסדר?‬
‫תטפל בה.‬
‫נתת לה את הכדור?‬
‫כן, לפני רגע.‬
‫נקווה שהיא תישן כמה שעות.‬
‫אנחנו מתקדמים בכיוון הנכון.‬ ‫אני בטוח שזה ייגמר בטוב.‬
‫פיט ביקש מסמכי זהות לסנצ'ז.‬ ‫נקווה שיגיעו מהר.‬
‫איפה זה יקרה?‬
‫למה אתה שואל אותי, דני?‬
‫אתה יודע שאני לא יכול לספר לך.‬ ‫אל תשאל שוב.‬
‫אני צריך לדעת.‬
‫אני לא בוטח בפיט, ובטח שלא בסנצ'ז.‬
‫לא שמעת מה אמרתי?‬
‫אני לא יכול לומר לך.‬
‫הבנת?‬
‫טוב, אני הולך.‬
‫אל תדאג, הכול יהיה בסדר.‬
‫חתיכת בן זונה.‬
‫אני בן זונה?‬
‫למה אתה אומר את זה, דניאל?‬
‫מישהו סיפר לסנצ'ז שמוניקה ואני במלון.‬
‫רק אתה ידעת.‬
‫אל תבלבל בשכל.‬
‫אני אמין.‬
‫אני נאמן.‬
‫עבדת עם פיט בתוכנית להגנה על עדים.‬
‫אתה מסרת לסנצ'ז את הכתובת‬ ‫ואת הזהות החדשה של מוניקה ובתה.‬
‫לא במקרה שכרו אותי, חבר שלך,‬ ‫להרוג את מוניקה.‬
‫כל מה שאני יודע זה שאלכוהוליסטים מחורבנים‬
‫ממציאים הרבה דברים.‬
‫אתה היית האיש בקפוצ'ון בפלאסה אוריינטה.‬ ‫ברחת ברגע שראית אותי.‬
‫בכמה כסף קנו אותך?‬
‫אל תתעסק איתי, דניאל.‬
‫תפסיק ללכת סחור סחור, לעזאזל!‬
‫אתה אשם במה שעומד לקרות, בן זונה.‬
‫איפה סנצ'ז?‬
‫אני לא יודע.‬ ‫-איפה ומתי, בן זונה?!‬
‫אני לא יודע, נשבע!‬
‫תגיד לי איפה סנצ'ז, או שאני יורה בך!‬
‫בסדר.‬
‫יש זירת אגרוף לא רחוק מכאן.‬
‫הלילה.‬
‫קום.‬
‫קום, מניאק!‬
‫- תטפלי יפה בבת שלי -‬
‫הרופאים לא בטוחים שהיא תשרוד.‬
‫היא תצא מזה.‬
‫יש לה ביצים גדולות יותר מלשנינו יחד.‬ ‫היא תחזיק מעמד.‬
‫אני לא יודע.‬
‫אבל אני יודע שמישהו צריך להסביר‬ ‫מה לעזאזל קרה.‬
‫למה אורוטיה הייתה לבד בבית שלו‬ ‫עם אקדח שלוף?‬
‫ולמה היא חזרה לשם פעם נוספת?‬
‫אם אורוטיה לא תשרוד, אתה תצטרך לספק הסבר.‬
‫כל הסיפור הזה מסריח.‬
‫אני מניח שהיא לא ציפתה לזה.‬ ‫הוא הפתיע אותה.‬
‫בחייך, ולסקו. אנחנו מדברים על אורוטיה.‬ ‫היא ידעה לאן היא הולכת ומה היא תמצא שם.‬
‫אבל אני לא מבין למה היא הלכה לשם לבד.‬
‫תסביר לי, או שאסיק מסקנות בעצמי?‬
‫המפקד, עדיף שתניח לזה.‬
‫אורוטיה הלכה למקום הלא נכון‬ ‫ולא ידעה מה היא תמצא שם.‬
‫לא, ולסקו. אני לא קונה את זה.‬
‫החשוד ברצח של ביאטריס פרטס‬ ‫ברח בדרך... יוצאת דופן, נגיד ככה.‬
‫ואז אורוטיה, ללא שום הסבר מוקדם,‬
‫מגיעה למקום הנכון‬
‫ומתעמתת לבד עם בחור שכמעט הורג אותה.‬
‫אני לא מטומטם, ולסקו.‬
‫אני מתעקש, המפקד.‬
‫עדיף שלא תתעמק בזה.‬
‫ואני אעשה אותו דבר‬
‫כשישאלו אותי למה החקירה‬ ‫התמקדה בבת של אלכס מולינה,‬
‫כשכל הראיות הצביעו על אשמתו של טורס.‬
‫לכולנו יש חברים בכל מקום.‬
‫אפילו בגיהינום, המפקד.‬
‫אם אורוטיה תתעורר, תודיע לי.‬
‫נצטרך לחשוב על דרך...‬
‫לפצות אותה. לא יודע, אולי אפילו...‬
‫ניתן לה ציון לשבח.‬
‫לאורה, את חייבת לצאת מזה,‬
‫ולו רק כדי שתוכלי לבעוט למניאק הזה בביצים.‬
‫הבחורה.‬
‫תקבל אותה רק אחרי שאצא מהמדינה.‬
‫אני לא בוטח בך, סנצ'ז.‬
‫לא מעניין אותי אם אתה בוטח בי.‬
‫המסמכים אצלך?‬
‫תירגעו.‬
‫זה החבר שלנו פיט.‬
‫הכול בסדר?‬
‫תבטיח לי שאף אחד לא ייגע בכסף שלי.‬
‫אחרי שאחליף את הזהות שלי, אזדקק לכסף.‬
‫אתה יודע שתוכל להשתמש בכסף כשהכול ייגמר.‬
‫אף אחד לא יעצור אותך.‬
‫כמובן, הייתי שמח לעצור אותך.‬
‫אני יכול לדפוק אותך, ואתה יודע את זה.‬
‫כן, סנצ'ז, אני יודע.‬
‫אני ממריא בעוד שלוש שעות.‬
‫כשאנחת,‬
‫אורה לשחרר את הבחורה.‬
‫אתגעגע אליה.‬
‫כן, אני בטוח.‬
‫תענוג כתמיד, אדוני הסוכן.‬
‫סנצ'ז!‬
‫תירגעו.‬ ‫-מה לעזאזל אתם עושים כאן?‬
‫תראו מה זה.‬
‫אשתי, הספרדי ואתה.‬
‫אתה השפוט שלהם עכשיו?‬
‫דרך אגב, אתה חייב לי.‬
‫לא השלמת את העבודה.‬
‫אתה תשלם על זה.‬
‫אני תמיד מקבל את מה שמגיע לי.‬
‫אנדרס, על מה לעזאזל הוא מדבר?‬
‫מה אתה יודע על זה?‬
‫אל תהיה תמים. זה קורה כל הזמן.‬
‫אי אפשר לסמוך על המשטרה.‬
‫תוריד את האקדח.‬
‫תוריד אותו.‬
‫מה תעשה?‬
‫תהרוג אותי?‬
‫ומה אז?‬
‫רק אני יודע איפה אמליה נמצאת.‬
‫תוריד את האקדח!‬
‫יופי. רואה?‬
‫עכשיו כולנו חברים.‬
‫דניאל!‬
‫מה עשית, סנצ'ז?!‬
‫זזים!‬
‫אלוהים אדירים!‬
‫איפה הבת שלי?‬
‫תורידי את האקדח.‬
‫מוניקה, תורידי את האקדח.‬
‫מוניקה.‬ ‫-תורידי את האקדח, לידיה.‬
‫רק כשתגיד לי איפה נטליה!‬ ‫-לידיה,‬
‫אני לא רוצה שבתי תהיה יתומה. תורידי אותו.‬ ‫-מוניקה.‬
‫כבר עשיתי איתו עסקה.‬ ‫-העסקאות שלך לא מעניינות אותי.‬
‫אז אצטרך להרוג אותך, לידיה.‬
‫ואני אהרוג אותך. נמות יחד.‬
‫תביני אותי, אני לא יכול לספר לך.‬
‫זה לא אישי. תורידי את האקדח!‬
‫חכה, סנצ'ז! ‬
‫מוניקה, תקשיבי לי.‬
‫זו הדרך היחידה להציל את הבת שלך.‬
‫פשוט... תורידי את הנשק.‬
‫תורידי את האקדח.‬
‫זהו זה. יפה מאוד.‬
‫ילדה טובה. יפה מאוד.‬
‫ילדה טובה.‬
‫דניאל.‬
‫בואו נלך.‬ ‫-סנצ'ז.‬
‫מה עכשיו?‬
‫אל תשאיר אותי כאן. אם אישאר, זה הסוף שלי.‬
‫כבר השגתי עסקה לעצמי.‬ ‫אני לא יכול להשיג עסקה גם לך.‬
‫אתה חייב לי.‬ ‫-אני לא חייב לך כלום.‬
‫שילמתי לך היטב על שירותיך.‬
‫ידעת איזה סיכון אתה לוקח.‬
‫תתמודד עם ההשלכות.‬
‫שכחת פרט קטן אחד.‬
‫מה?‬
‫אני יודע איפה הבת שלך.‬
‫שיט!‬
‫מוניקה!‬
‫נצור אש! לא לירות!‬
‫איפה היא?‬ ‫-מוניקה...‬
‫איפה הבת שלי?!‬ ‫-תגיד לה.‬
‫אל תחמיר את המצב.‬
‫פונצ'ו.‬
‫מה קורה, בוס?‬
‫קח אותי לבחורה.‬
‫הבוס יודע.‬
‫זוז כבר, בן זונה!‬
‫בסדר, בוא איתי.‬ ‫-עכשיו!‬
‫זוזו!‬
‫השטח פנוי.‬
‫תישארי למטה!‬
‫השטח פנוי!‬
‫- בר כחול הזקן -‬
‫נטליה.‬
‫נטליה!‬
‫-אימא!‬
‫נטליה, מתוקה שלי!‬ ‫-אימא!‬
‫בואי אליי, נטליה!‬
‫יפה שלי!‬
‫אהבה שלי! ‬
‫אמליה, תינוקת שלי.‬
‫אני אוהבת אותך.‬
‫פיט.‬
‫פיט!‬
‫הנה הבחורה.‬
‫עמדתי במילתי.‬
‫נתראה בסביבה, יפיוף.‬
‫מה קורה כאן? הבאתי אתכם לבחורה, לא?‬
‫אני מדבר איתך, בן זונה!‬
‫מה... פיט!‬
‫שלום.‬
‫כמה זמן אני כאן?‬
‫שבועיים.‬
‫טיפלת בי במשך שבועיים?‬
‫הצלתי לך את החיים כבר פעמיים.‬
‫עכשיו אני לא יודע איך להודות לך.‬
‫יש הרבה דרכים.‬
‫מה שלומך?‬
‫אני בחיים.‬
‫לא ציפיתי לשרוד כל כך הרבה זמן.‬
‫אני מניח שכל הסיפור‬ ‫נגמר בצורה די מכוערת, מה?‬
‫את יכולה לשכוח מכל החרא הזה.‬
‫את תהיי בסדר.‬
‫אני רוצה לעזור לך להשתחרר.‬
‫תודה, אבל לא נראה לי שזה קל כל כך.‬
‫אתה לא מכיר את אימא שלי.‬
‫לפי כל הסקרים, תנצח בפער גדול.‬
‫אנחנו ננצח. זה היה מאמץ קבוצתי.‬
‫תודה לכולם, באמת. כל הכבוד לכם.‬
‫חברים, יש אוכל בחדר הישיבות‬ ‫כדי להודות לכם על כל העבודה הקשה, אז...‬
‫נלך לאכול? כן?‬
‫כן?‬
‫בסדר. ביי.‬
‫הגיעה מועמדת חדשה לתפקיד המזכירה שלך.‬ ‫אמרתי לה לבוא למשרד בעוד חמש דקות.‬
‫בסדר.‬
‫רציתי את זה אתמול.‬
‫רמירז, אתה מאחר.‬
‫קפה חם לבלשית האהובה עליי.‬
‫סליחה.‬ ‫-תודה.‬
‫אתה יודע, מוזר שהפקד לא אמר לי כלום.‬
‫הוא לא שאל שום שאלות.‬
‫איך ידעת על העסקה שלו עם טורס?‬
‫לא ידעתי.‬
‫סמכתי על תחושת הבטן שלך, בדיוק כמוך.‬
‫ברצינות.‬
‫זה היה רק ניחוש, אבל מתברר שקלעתי בול.‬
‫- השארנו סיפור מעניין בלי סוף. אלכס -‬
‫הכול בסדר?‬
‫שום דבר חשוב.‬
‫נראה לך שהצלם אשם?‬
‫אני לא יודעת, ולסקו.‬
‫יש לו אובססיה למוות,‬ ‫וככל הנראה הוא כבר רצח בעבר.‬
‫מניין לנו שהוא לא יעשה זאת שוב?‬
‫נדע זאת רק אם נשמע ממנו שוב.‬
‫אל תעבדי קשה מדי.‬
‫רמירז!‬
‫יבוא.‬
‫תיכנסי.‬
‫שבי, בבקשה.‬
‫ברוכה הבאה.‬
‫איך קוראים לך?‬
‫קוראים לי אליזבת מולינה, ואני בת 19.‬
‫מה? מה קורה פה?‬
‫אני אימא של נטליה סלדניה.‬
‫סליחה, מה את רוצה? כסף?‬
‫תשתמש בקשרים שלך‬ ‫כדי להביא לכאן מישהו ממקסיקו.‬
‫אסיר.‬
‫נהיה בקשר.‬
‫אם לא תעשה את זה,‬
‫תשכח מהקריירה הפוליטית שלך.‬
‫אני מקווה שהבהרתי את עצמי.‬