THE WORST PERSON IN THE WORLD
Un film în 12 capitole, un prolog și un epilog
Ai trecut prin epidermă, dermă și mușchi.
PROLOG.
Julie era dezamăgită. Ajunsese aici ușor.
Ea era încă printre studenții de top,
dar erau prea multe
întreruperi, actualizări,
cicăleli despre,
probleme globale de nerezolvat.
Ea a simțit
o neliniște care o rodea, pe care încercase să o suprime amestecându-se
și înecându-se în interferențe digitale.
Era greșit. Aceasta nu era ea.
Alesese medicina
pentru că era atât de greu să fii admisă.
Unde notele ei excelente de fapt, însemnaseră ceva.
Dar apoi a avut o revelație.
Pasiunea ei fusese întotdeauna sufletul.
Mintea, nu trupul.
Chirurgia este atât de concretă.
Este cumva, ca și cum ai fi tâmplar.
Dar acum...
Pasiunea mea a fost întotdeauna să caut în interior, gânduri și sentimente.
Parcă deschizi o fereastră.
Nu anatomia.
Dacă psihologia te va face fericită, atunci fă-o.
Cred că ești cu adevărat curajoasă.
Nu mai suport, nu mai vreau.
Ea l-a părăsit.
Deși a fost devastat,
a trebuit să respecte felul în care a preluat controlul asupra vieții ei.
Și-a observat colegii studenți.
Viitorii psihologi ai Norvegiei.
Cele mai multe, fete marginite cu obiceiuri alimentare bizare.
Sa spunem că ești la o petrecere.
Încă se simțea captivă în rolul de studentă model.
Toată înghesuiala asta.
Când se presupune că începe viața?
Care e numele tău?
Julie.
Numele persoanei este Julie.
Să spunem că Julie și cu mine ne întâlnim la o petrecere,
și simțim o atracție reciprocă.
Să ne imaginăm.
De fapt, era o persoană cu viziuni concrete.
Acum știu.
Vreau să fiu fotograf.
Un fotograf?
Înţeleg!
Julie și-a cheltuit banii pe camere și obiective.
Atâta timp cât vorbești serios.
Fără plasă de siguranță. Fără reținere.
Nevoie de ajutor?
Și-a luat o slujbă part-time într-o librărie.
Am început un curs de fotografie.
Super!
Și-a făcut noi prieteni.
Parcă venise acasă.
Dintr-o dată, Oslo devenise alt oraș.
Locuri noi. Fețe noi.
Bună. Aksel.
Corect...
Ești artist de benzi desenate?
Ea auzise ca a fost creatorul lui Bobcat.
Îmi pare rău, sunt un animal sălbatic.
Ai citit-o?
Da.
Deci?
S-a prefăcut că a citit-o.
Și-a amintit doar de o bandă desenată și o găsise vag sexistă.
Înțeleg ce zici.
Nimic, niciodată nu este suficient de bun.
Singurul lucru mai rău decât toți idioții ești tu însuți.
Dar...
Dacă mergem mai departe, mă voi îndrăgosti de tine. Va fi prea târziu.
Poate ar trebui să fim de acord să...
...nu ne mai vedem.
Problema este diferența de vârstă.
Mi-e teamă că vom intra într-un cerc vicios.
Ești mult mai tânără decât mine.
Vei începe să te întrebi cine ești.
Am trecut de 40 de ani. Am intrat într-o nouă fază.
Pe când tu încă mai ai nevoie de timp, să te regăsești.
Nu ai nevoie de mine ca eu să stau în așteptare.
Ai nevoie să fii complet liberă.
Mi-e teamă că ne vom răni unul pe altul.
Mai târziu ea a spus că acela a fost momentul exact
când s-a îndrăgostit de el.
Să-ți pun geanta în dormitor?
Da, te rog.
Avem două exemplare ale unei cărți!
Cum?
Da.
Voi arunca una.
Pot avea două rafturi?
De câte dulapuri ai nevoie?
Câte pot avea?
Nu, nu așa funcționează.
Aceasta este sticlă antică. ondulată și mai sunt și altele.
Nu, nu face asta. Nu așa.
Nu!
Ridică acest cârlig de aici.
Sunt îngrozit că se va rupe.
Privesc pe fereastra aceasta.
- În nici un caz! - Nu glumesc.
Hei, așa funcționează relațiile.
Ea este puțin rece cu mine. Asta-i nou.
Da? De ce crezi că este?
E jenant de spus.
Am fost singure odată.
Trăind această viață.
Apoi, deodată mă mut la tine.
- Și ești fericită? - Da.
Nu, nu, nu...
Te-ai întâlnit cu tipul ăsta?
Da, doar o aventură.
Bine.
Stai!
Ești atât de previzibil!
Hai să ne-o tragem.
Alo!
Capitolul 1 CEILALȚI
- Mă bucur să te văd! - Și eu.
- Te descurci? - Da.
Bună, Martin.
Bine ai venit.
Mulțumesc pentru vizită.
Tata l-a proiectat.
Ar trebui să renovăm, dar nu vreau sa schimb nimic.
E frumos.
Da, dar sunt chestii de genul ăsta. Igrasie.
Luăm această cameră pentru că suntem fără copii.
Eu stau sus.
Întotdeauna simt că Tone nu mă place.
Este doar timidă.
Asta spui despre oamenii plicticoși.
- E rândul meu acum. - Bine.
Mulțumesc.
Vin?
Vin alb?
Mulțumesc.
Ai prieteni care au copii?
Nu. Doar unul.
Bănuiesc că asta îți pare agitație.
- Sunt foarte drăguți. - Mulțumiri.
Deci acum ce faci, Julie?
Aksel spune că ai început să scrii?
Ei bine, nu aș numi-o chiar scris.
Ești modestă?
Nu.
Pare doar.
Este ceva ce ai vrea să faci,
urmând o carieră?
Întrebări, întrebări, Karianne.
Acea întrebare era vulgară când eram studenți.
Norocosule!
Da, am fost.
Adevărat, aveam multă libertate.
A fi tânăr astăzi este diferit.
Presiunea este copleșitoare.
Nu e timp de gândit.
Mereu ceva pe ecran.
Ia-l pe William.
Dacă nu stabilești limite, îți petreci viața pe ecrane.
Bună încercare.
Ok.
Nu, nu e rândul tău.
E rândul lui Martin.
Julie este încă cea mai apropiată.
Ora de culcare.
- Este epuizată. - Nu!
Nu!
- Da! - Nu!
Nu vreau să mă culc!
Nici eu nu vreau!
Eva, nu mai fă scene. Vino aici!
Nu! Nu vreau!
Dă drumu'!
- Fată proastă! - Nu vreau!
Dar eu vreau!
Nu vreau!
Copiii pot fi puternici.
Ei bine, e în regulă.
- Distracție cu copiii. - Da.
Ne putem bucura și noi?
Te rog. Fără ceartă.
Aici sunt copii și e haos.
Doar încearcă.
Încearcă să te joci cu ei sau fă ceva... bine?
Te rog.
Scutește-mă de discuții despre copii.
Îmi pare rău, dar nu eu am început.
Ești cu unii care sunt mai tineri decât tine. Există o distanță.
Ai aproape 30 de ani. Nu este o vârstă nepotrivita pentru a avea copii.
Eu am 44 de ani. Vreau să trec la următorul nivel. Cu tine.
Nu are nimic de-a face cu prietenii mei.
Se pare că aștepți ceva. Nu știu ce.
Alo?
Doamne.
Nu am vrut să intru în asta.
Chiar n-am vrut.
Totul este după voia ta.
Ai timp liber, deci suntem în vacanță.
Ai fost de acord.
După ce publici, te plictisești.
Și începi să vorbești despre copii.
Ceilalți de aici au copii, deci este un subiect.
Nu-i adevărat.
Este adevărat.
Și apoi...
ai o idee nouă, la un moment dat,
și dispari la planșa ta de desen.
Ce vrei să spui?
Nu începe. Nu-i de bine.
Taci. Te rog.
Bineînțeles că aș fi acolo dacă am avea copii.
Tu știi asta. Știi că vreau copii.
Sigur, și eu îmi voi dori copii la un moment dat.
Dar nu știu...
Nu am instinct matern, așa-i?
Nu, ai fi o mamă grozavă.
Sunt sigur de asta.
Și eu vreau să am copii.
La un moment dat.
Deci, ce așteptăm? Ce ar trebui să se mai întâmple?
Nu știu exact ce anume.
Mai întâi am multe de făcut.
Bine, cum ar fi?
Care este piedica?
Nu știu! De ce întrebi?
Conceptul tău este greșit.
Majoritatea oamenilor au copii fără a-și face planuri.
- Îşi dau seama. - Că este greşit?
Așa procedează majoritatea oamenilor.
Dar eu nu vreau ca totul să se întâmple în termenii tăi,
pe baza a ceea ce vrei tu.
Bine. Am înțeles. Dar ce vrei tu?
Te rog! Trebuie să ne oprim.
Am nevoie de somn pentru a-i suporta pe oamenii aceia.
Cunosc un tip care are o teorie despre asta.
El spune că avem un număr limitat de spermatozoizi.
Să zicem... trei trilioane într-o viață.
Prea multă labă...
și ți-ai epuizat rezerva. Ar putea fi adevărat.
Ușor acum, cu imaginația.
Cât de fascinant.
Personal, simt că...
Știu totul despre problemele masculine.
Disfuncția erectilă,
erectilitate nocturnă, orbire la adolescente...
ejaculare precoce...
Bună treabă, Aksel.
Este în toate cărțile și filmele.
Unde este menstruația?
Orgasm feminin și dorință? Unde?
Bună întrebare. Spune-ne. În detalii suculente.
Nu, ideea este
că nu ar trebui să fie tabu.
Dacă bărbații aveau ciclu, am fi auzit cu toții despre asta.
Poți să-i explici unei femei
un pic mai bine?
Ce vrei să spui?
Cum este explicația unui bărbat, despre experiența unei femei.
Poftim?
Explicația masculină...
Când un bărbat de 45 de ani explică unei femei mai tinere
cum este cu ciclul.
Frumoasă demonstrație!
Plăcerea-i de partea mea.
Soneria! Grozav!
Whisky, vrea cineva?
Ce mai face clubul seniorilor?
Haide.
Uite cine e aici!
Ești bine?
Nu chiar.
Arată-mi.
Nu!
Stai să văd...
Vom râde mai târziu. Este doar o zgârietură.
Karianne este o astfel de regină a dramei.
E vina mea.
Nicidecum, Julie.
Ba da. Întotdeauna exagerez.
Știu că pentru tine nu este ușor să fii aici.
Nu sunt în acest întreg numit „familie fericită”.
Mă bucur că seara asta s-a transformat într-o petrecere
Sper ca te-ai distrat!
Ce naiba e cu tine?
Ce e în neregulă să te distrezi puțin?
Nu m-am distrat deloc!
Îmi pare rău că s-a întâmplat.
Nu-ți pasă!
Taci! Doar taci!
Nu-ți pasă de mine!
Să facem un copil?
La naiba!
- Bună. - Bună dimineața.
Există cafea. Și căni.
Capitol 2 A ÎNȘELA
Scuze, am uitat.
Unde lucrezi?
Lucrez într-o librărie.
Care?
Norli, de la universitate.
Mă poți scuza o clipă?
Ai putea semna?
Sigur, numai să termin asta.
Vreun Bobcat nou în pregătire?
Am trecut mai departe.
Lucrezi cu normă întreagă acolo,
sau doar în weekend?
- Scuze. - Pa.
Hei, cred că mă voi duce acasă.
Ok.
- Ești bine? - Da.
- Sigur? - Da, sunt bine.
- Pot să rămân dacă vrei. - E în regula.
- Dar trebuie să stau un pic mai mult. - Desigur.
Bine. Ne vedem acasă.
Salut. Îmi dai un foc?
Desigur.
Am avut al doilea copil zece ani mai târziu.
Acum ar trebui să introducem hrana solidă la 4 luni.
Ce i-a făcut pe pediatri să se răzgândească?
- Vă îmbrățișați copiii? - Sigur, de multe ori.
Vor fi dependenți de droguri.
Vor fi dependenți pentru că îi îmbrățișez?
Da, conform noilor cercetări.
Nouă cercetare spune că nu ar trebui să ne îmbrățișăm copiii?
Îmi dau seama că trebuie să fie împotriva firii pentru o mamă.
Maternitatea deregleaza cortexul paleomamifer
Deci copiii mei vor putea fi dependenți de droguri?
Asta e ridicol. Ai copii?
Nu, dar sunt doctor. Am o perspectivă medicală.
Bebelușii se exprimă sincer plângând.
Este normal pentru o mamă sau un tată să-i mângâie.
Bună.
Nu-mi pui întrebările obișnuite?
- Care? - Cine sunt, ce fac.
Cine ești? Ce faci?
Urăsc aceste întrebări.
Sunt deosebit de nocive când ești medic.
Ești medic?
Nu, tu ești.
Ce întrebări ar trebui să pun?
Întreabă-mă pe cine cunosc aici.
- Pe cine cunoști aici? - Pe nimeni.
M-am furișat la petrecere.
Ai intrat când se valsa?
Bine.
Nu se va întâmpla nimic.
Desigur că nu.
Sunt cu cineva pe care-l iubesc.
Și eu.
Și nu suport să trișez. N-am făcut-o. Niciodată.
- Corect, a înșela este... - Nu e bine.
Dar unde tragi linia?
O poți simți.
Dacă fac asta...
Se pune ca am înșelat?
Nu.
Dar ce zici de asta?
- Nu este, e permis. - Este?
Și să rănești pe cineva care nu este partenerul tău?
- Ți-ai rănit partenerul? - Asta este înșelăciune?
A durut asta?
A durut.
- Te simți bine? - Da.
Ok.
Să-ți miros transpirația.
- Nu. - Da.
- Serios? - Da, este permis.
- Pute! - Da.
Genul de miros pe care nu-l uiți niciodată.
E rândul meu să te miros.
Nu, te rog. Regret acum.
Lasă-mă să te miros.
Cred că miroși bine.
nu știu dacă...
asta este permis.
Dă-i drumu'.
Ok.
Începe tu, apoi eu voi merge mai departe.
De fapt, cred că sexul cel mai bun
este când pula nu e prea tare.
Pentru că...
într-un fel, eu sunt aceea
care o întărește, știi?
Secretul meu va fi acum o prostie.
Presupun că am înțeles greșit.
aveam de gând să spun că îmi place Proiectul Barcode.
Arată frumos de pe pod când merg la muncă.
Îmi dezvălui cele mai întunecate secrete, și tu...
Ai spus „secrete”, nu „cele mai întunecate”.
Dar de ce este un secret?
Pentru că toată lumea crede că este urât.
Ne pare rău, suntem...
- Pot să-l șoptesc? - Bine.
Ce?
Îmi pare rău, se pare că stai pe toata suprafața.
Greșeala mea.
Nu e nimic sexual în asta.
Deloc.
Deși îți plac pulele moi.
Da.
Ok. Rândul tau.
Nu pot face pipi.
Relaxează-te.
Eu merg pe aici.
Ok.
Care e numele tău?
Julie.
- Eu sunt Eyvind. Eyvind... - Nu spune asta.
De ce nu?
Te voi găsi pe Facebook și...
Bine gândit.
Ok.
- Pa. - Pa.
- Nu am înșelat. - Nu.
- Deloc. - Nu.
Pa.
Capitol 3 SEXUL ORAL ÎN ERA #METOO
Aksel?
Aksel, trebuie să-ți spun ceva.
Aksel?
"O prietenă mi-a spus că a făcut sex cu un bărbat
"folosindu-și gura, în timp ce el o ţinea de cap pentru a o pompa."
"Era confuză pentru că i-a plăcut.
"Chiar a încântat-o.
"Poți fi feministă bucurându-te ca ai fost futută-n gură?
"Multe femei sunt ambivalente privitor la sexul oral.
"Se comporta ca și cum le-ar plăcea... ... așteptarea patetică
"care le va porni...
"Îmi place penisul flasc.
"Eu provoc întărirea
"în loc ca el să mi-l tot împingă."
Este bine.
- Da? - Sunt expresii de top.
nu sunt de acord cu totul, dar este foarte bine scris.
Original. Foarte bine.
Ce vei face cu asta?
Nu știu.
Chiar crezi că e bine?
Da. Absolut.
Ești sigur?
Da, nu te mint.
Nu?
Ești sigur?
Să nu îndrăznești a te îndoi de mine.
Este destul de cerebral.
Dar mă excită și pe mine.
- Adevărat? - Oarecum.
De asta ai scris-o?
Viagra intelectuală?
- Da. - Funcționează.
Articolul ei „Sexul oral în epoca #MeToo”
a fost publicat pe www.jubel.no.
A fost viral și a pornit o dezbatere animată pe Facebook.
Cu analgezicele puternice pe care le iau, nu pot conduce.
Capitolul 4 PROPRIA FAMILIE
Am sperat că pot veni, dar...
Nu pot sta o oră într-un autobuz cu spatele meu.
Ai putea să vii la Hønefoss următorul weekend?
Ca să putem sărbători împreună.
Nathalie îți spune La Mulți Ani.
Salut-o din partea mea.
Ce bine-i să te văd.
- A trecut mult timp. - Mult prea mult.
Oricum, petrecere frumoasă.
Mulțumesc.
Ok.
Sunt prea slab?
- Lucrezi prea mult. - Adevărat.
Vorbim mai târziu.
La mulți ani!
- De ce trebuie să merg să-l văd? - Nu vine?
Ei bine, are o durere de spate.
Întotdeauna e ceva în neregulă cu el.
Bună!
Deci, el nu vine.
Asta nu-i frumos.
A vrut, dar îl doare spatele.
Își dă seama cum te simți?
- El este... - Are o durere de spate, mamă.
Îmi pare rău.
Te rog, servește-te.
Mulțumesc. Arată delicios.
Sper că îți place.
Ura, și azi La Mulți Ani !
Este timpul să te sărbătorim!
La 30 de ani, mama lui Julie, Eva,
era divorțată de doi ani. O mamă singură
și contabilă la o editură.
Hai să dansăm, să sărim și să ne învârtim
Vă doresc cele mai fericite momente.
Acum este vremea să te celebrăm!
Felicitări!
Mulțumesc.
Ai citit articolul lui Julie?
Desigur.
- Și? - E minunat.
L-ai citit, mamă?
Nu.
Articolul lui Julie. Este excelent.
La 30 de ani, bunica lui Julie avea trei copii.
Era Rebecca West în Rosmersholm, de Ibsen la Teatrul Naţional.
La 30 de ani, străbunica lui Julie, Astrid,
era văduvă, singură, cu patru copii.
Stră-străbunica lui Julie a avut șapte copii.
Doi au murit de tuberculoză.
Stră-stră-străbunica lui Julie, Herta, a fost soția unui negustor
cu șase copii
într-o căsnicie fără dragoste.
Stră-stră-stră-străbunica lui Julie nu a împlinit 30 de ani.
Pe atunci, speranța de viață pentru femei era de 35 de ani.
Nu vreau să te deranjez cu asta, dar...
Devine din ce în ce mai greu să fac pipi.
Mi-a fost teamă că este cancer de prostată,
dar nu a fost.
- Asta e bine. - Da.
Totuși...
Merg la toaletă tot timpul.
Și...
am pierderi urinare.
Mulțumesc pentru jachetă. Bună sincronizare.
Mă apuc de drumeții.
Ne pare rău că am întârziat.
Nu le-ai făcut cafea?
E în regulă.
Voi repara asta.
- Cum a mers? - Grozav.
- Câte ai salvat? - Multe.
Bună treabă.
La Mulți Ani cu întârziere.
30 este un număr important.
Păcat că am lipsit.
Turneul a durat toată ziua.
Deci nu am putut veni.
Nici o problemă. Este în regulă.
Ea este portarul. Ar trebui să o vezi jucând.
Nu, n-ar trebui.
Ea e minunată.
O să te anunț data viitoare.
Da, te rog s-o faci.
Super.
Ai primit articolul pe care ți l-am trimis?
Chiar voiam să te întreb. Nu am putut obține linkul pentru a-l citi.
PC-ul meu se comportă ciudat.
Știi ceva despre computere?
Pot arunca o privire.
Dar ea nu poate să trimită e-mailul din nou?
Nu a fost un...
L-a trimis pe e-mail?
Atașament la un e-mail.
Nu, am apăsat butonul mouse-ului.
Apoi am pus săgeata pe pătrat.
Am încercat de două ori, apoi a dispărut.
Ar putea fi vina mea.
Poate am trimis versiunea greșită.
Vom repara. Trebuie să citești acel articol.
E chiar bun.
Foarte...
Foarte bine scris și...
Fată deșteaptă.
Când vii să ne vezi, Per Harald?
Ne-ar plăcea. Să vezi unde locuiește fiica ta.
Sigur, bineînțeles.
Dar este greu să parchezi în centrul orașului Oslo.
Ei au asta...
rezident...
parcare rezidențială.
Da.
Asta face să găsești mult mai ușor un spațiu.
Trebuie doar să plătești.
Și muți mașina la fiecare jumătate de oră?
Acesta este motivul pentru care nu vii să ne vezi?
Pentru că e greu să conduci în oraș?
Nu este asta.
Atunci ce este?
Păi, știi tu...
cu analgezicele mele, nu am voie să conduc.
Mai este și asta.
Lucrul bun este că el este deschis în prblema asta.
Durerile lui. Prostata lui.
Trebuie să-ți faci propria familie.
Capitol 5 PROASTĂ SINCRONIZARE
Scuzați?
Bună.
Ai Yoga Verde?
Lasă-mă să verific.
- Care carte? - Yoga Verde.
Publicată anul trecut.
Nu, va trebui s-o comand. Nu este în stoc.
Cât o să dureze?
Două săptămâni.
Nu, mulțumesc.
Nici ei nu o au.
Ok.
Putem încerca la Ark.
Mulțumesc.
I-am spus că mi-am uitat ochelarii de soare.
Trebuia doar să spun
că știu ce am de spus.
Mă gândesc mult la tine.
Și...
Nu vreau să te deranjez dacă ești fericită.
Ești?
- Nu știu ce să spun. - Nu spune nimic.
Mi-ar plăcea să te văd din nou. Doar să-ți vorbesc.
Adică, nu am de gând să...
Dar aș vrea să te revăd. Doar să...
Sunt la Åpent Bakeri în Barcode aproape în fiecare zi.
Eu lucrez acolo, vreau să spun. Dacă dorești.
Deci...
- Eyvind? - Da.
Ochelarii tăi.
Corect. La naiba.
Limbajul deschide ușa subconștientului.
Freud a fost un mare scriitor.
Putea fi autocritic.
Nu a ezitat niciodată să-și revizuiască teoriile.
El a privit fiecare pacient ca subiect de cercetare.
Freud nu a făcut distincția între terapie și cercetare.
Mi se pare foarte convingător.
Mai ales zilele astea,
când metodologia științifică este aplicată
chiar și în științele umaniste.
Destul despre Freud. Cum merge filmul?
Nu este aproape gata?
Da, l-am văzut, dar...
- L-ai văzut? - Da.
Nu mai este deloc al meu.
Este atât de rău, pe cât te-ai temut?
Cel mai rău lucru este cum l-au umanizat pe Bobcat.
Totul este foarte igienizat și sigur.
Îți voi arăta ceva.
O machetă pentru afișul filmului.
Trebuie sa recunosc...
Mi-e rușine că numele meu este acolo.
Rahat.
Nu! Serios?
Glumești. Nu se poate.
Acesta este posterul. Pe bune.
Să vedem.
Par a fi Chip și Dale.
Fir-ar să fie.
Ar trebui să râd sau să plâng?
Totul a fost măcelărit. Povestea. Toate detaliile.
Au scos steaua de mare.
Scuze, m-am pierdut.
Ce stea de mare?
Este, știi...
Gaura curului. Anusul.
În film, fundul lui este neted.
Chestia aia a dispărut.
Ăsta este hazul în cartea mea.
În benzile desenate subversive se cacă,
se vomită, se fute și toate chestiile de genul asta.
Bobcat este o pisică sălbatică într-o lume de mâțe domestice.
Este un golan împotriva burgheziei.
O emblematică figură de mahalagiu.
Cafea?
Da.
Nu știu ce ar trebui să facem.
Trebuie să plec.
Aksel,
trebuie să vorbim.
Da, desigur.
Ce s-a întâmplat?
Julie a spus că s-a gândit.
Julie a spus că a rămas pe gânduri.
Nu este ceva ce ai făcut.
Nu e vina ta. Dar simt...
Este despre toate vechile tale argumente.
Lucruri știute de amândoi.
A fost un moment nefast.
S-au întâlnit în faze diferite ale vieții.
Au vrut lucruri diferite.
Vrem lucruri diferite.
Mă părăsești?
Da.
Vreau să se termine.
Ești sigură că acum ești chiar tu însuți?
Ce vrei să spui?
Îți dai seama...
Îți dai seama ce faci?
Ce distrugi?
Da, desigur.
De aceea îmi este atât de greu.
Unde vei trăi?
Nu știu.
Nu știi?
Nu. Cu mama.
Te muți acasă la mama ta?
Da. Până îmi găsesc un loc.
Ok.
Nu, haide...
S-a terminat.
Ce pot să mai spun?
Te deranjează altceva și te eliberezi plecând?
Nu.
M-am gândit mult timp la asta.
Simt că este corect.
Ai întâlnit pe cineva?
Nu.
M-am săturat de astea, Julie. La naiba.
Mi-e lehamite de astea.
Dar, bine.
Pleacă. Daca asta e ceea ce vrei.
Fac o plimbare în timp ce tu faci bagajele.
Julie a spus că el merită o femeie cu picioarele pe pământ.
Gata pentru copii.
De încredere...
care nu se sucește la fiecare șase luni.
Dar îmi place de tine că ești nestatornică.
Aksel a spus că-i place de ea că se tot sucește.
Că avea nevoie de cineva ca tine.
Cineva care l-ar putea distrage de la planșa lui de desen.
Iar despre a avea copii...
El a spus ca ar prefera să fie fără copii cu ea
decât să aibă copii cu oricine altcineva.
Știi că asta nu este singura problemă.
Deci, care este problema?
Este o combinație de chestii, nu-i doar asta.
Văd că acum ești într-o criză.
Pot să înțeleg asta.
Dar dacă mă iubești,
vom rezolva totul.
Da, te iubesc.
Și nu te iubesc.
Julie a simțit că această propoziție,
felul în care a spus-o,
accentul pus pe cuvinte,
a rezumat imposibilitatea tuturor continuărilor.
Mă simt ca un spectator în propria mea viață.
De parcă aș juca un rol secundar în propria mea viață.
Înțeleg că te simți împietrită.
Ai nevoie de o schimbare.
Dar aceasta este soluția?
Ăsta este exact punctul meu de vedere.
Încerc să-ți spun ce simt,
iar tu îmi definești sentimentele.
Înțeleg ce faci.
Ce fac? Spune-mi ce fac.
Taci și-ți spun.
Tu ai o confruntare cum n-ai îndrăznit niciodată cu tatăl tău.
- Cu asta mă înfrângi. - Chiar așa?
Ce știi tu despre asta?
Aceasta este esența relației noastre.
Tot ceea ce simțim, trebuie să punem în cuvinte.
Uneori, eu vreau doar să simt lucrurile.
Insiști să fii tot timpul al naibii de puternic.
Pentru tine,
fiind puternic,
ramâne doar formularea lucrurilor.
Dacă analizezi lucrurile
la fiecare nivel psihologic,
crezi că ești puternic.
Pentru că sunt mai puțin analitică, crezi că sunt mai slabă.
Ea a spus că este îngrozită de a fi singură.
Îngrozită de a trăi fără el.
Că atunci când pleacă,
ar fi ca Bambi pe gheață.
Și tocmai de aceea trebuie să o facă.
Aksel a mormăit cuvinte liniștitoare, neauzite de ea.
Ea se gândea cum,
ea, la 30 de ani, tocmai se comparase cu Bambi.
Nu.
Sunt vrednic de milă.
Nu, nu ești.
Aksel...
Ascultă...
Nu am vrut să spun ce am spus.
E în regulă.
Am spus și eu multe lucruri.
Mai stai o vreme.
Vei regreta.
Sunt sigură că așa va fi.
Cel mai trist,
este că într-o zi, vei dori copii.
În orice caz, vei avea altă relație.
Și îți vei da seama că ceea ce am avut, a fost unic.
Știu.
Tu nu. Dar eu știu. Am avut multe relații.
Știu cât de greu este.
Nimeni nu va comunica precum noi. Nu va râde precum noi.
Cine știe? Poate ne vom întoarce într-o zi împreună.
Atunci și acolo...
a vrut să spună.
Sunt serioasă.
Capitol 6 MUNTELE FINNMARK
- Ți-e frig. - Da.
- Părea mai ușor pe YouTube. - Ți-am spus că ar trebui să exersăm.
Așteaptă...
Acesta este primul.
- Ești sigur? - Da, ăsta merge pe deasupra.
Corect, dar trebuie pus primul?
Nu este celălalt primul?
- Nu, ăsta e vârful. - Ok.
Eyvind a transformat-o într-o poveste amuzantă, de spus tuturor.
Dar a atins în ea ceva profund
S-a trezit ceva în ea.
Și-a căutat pe Google numele de familie.
Bunicul ei venise din nordul îndepărtat.
Proba de ADN trimisă în America, a confirmat.
Eyvind nu a văzut cum noua ei identitate
fiind 3,1% sami, s-a conectat etnic
prin substanțe halucinogene și ritualuri exotice aiurea,
dar a încercat să o susțină.
Pe măsură ce devenea tot mai militantă,
a văzut cum schimbările climatice au rănit indigenii din nord.
Inuiții fac foame, în timp ce focile dispar.
Topirea gheții distruge pășunile renilor.
Aborigenii mor de cancer de piele provocat de gaura din ozon.
Eyvind putea să uite de zborul spre New York.
Inspiră. Profund.
Ea l-a făcut să trăiască
sustenabil.
Dar el putea să o facă oricând mai bine.
Să studieze ingredientele mai atent.
Să ia în considerare impactul cumpărăturilor sale asupra mediului.
Plasticul ucide oceanele.
Codul norvegian transportat în China și înapoi.
Mineritul cobaltului distruge fluviul Congo.
Bateriile sunt manjite cu sânge.
Vinovăția occidentală s-a așezat pe canapea, lângă el.
S-a culcat noaptea cu el.
Totul cântărea mai greu, când cauza era mai nobilă.
Simțea că o trădează pe Sunniva. Trăda poporul Sami.
Se simțea ca cea mai rea persoană din lume, dar nu a putut rezista.
Mi-am uitat ochelarii de soare înăuntru.
Bine.
Revin imediat.
Capitol 7 UN NOU CAPITOL.
Nici Eyvind nu voia copii.
Cercetătorii în climatologie prevăd vremuri grele pentru generațiile următoare.
Suprapopularea a fost motivul pentru tot ce se destramă acum.
Lui Julie i-a plăcut acest pesimism cu profunzimea adăugată
de firea lui veselă.
Dar putea spune că avea și alte motive.
Tatăl lui Eyvind, ca și cel al lui Julie,
avea tendința de a uita zilele de naștere.
Eyvind spunea adesea:
"Conform calendarului tatălui meu..."
Am 12 ani.
Toate să fie tari. Fără cele coapte.
Se moare de sete în Chile
pentru că avocado are nevoie de multă apă.
O urmărești pe Sunniva pe Instagram?
Da, ea postează linkuri interesante despre mediu.
Nu ne trimitem mesaje sau altceva.
Are peste 30.000 de urmăritori.
Pentru că și-a arătat fundul?
Nu-și arată fundul, ea face yoga.
Este yoga.
Bine, îl arată puțin.
Nu mă deranjează că o urmărești.
Nu este o problemă, dar...
Nu vreau să fiu
alegerea cuminte în timp ce ea este mai sexy.
Nu e nimic cuminte la tine.
- Vreau să spun... - Da.
- Unghiul pelvisului ei... - Este yoga.
Asta nu este yoga.
Este yoga.
Ai dat "like"!
Dumnezeule!
- Asta nu e cool! - Trebuia să-mi placă!
E drept!
Deci, de aceea...
Capitolul 8 CIRCUL NARCISIST AL LUI JULIE
Vreau ca oamenii să mă privească dansând.
Este enervant al naibii.
Poți să faci o prostie pe ring și să fii în continuare cool.
Atât de adevărat! Am observat asta. Când dansăm,
tu ocupi tot spațiul.
Da, dar este cum s-ar zice,
"Toată lumea se uită la mine!"
Da, asta e ideea mea. Ești mereu atât de misterios.
Mai ai "stash"?
Ce e ăla?
Unde l-ai găsit?
Ce este?
Ciuperci magice.
Ai încercat?
Da.
Corect.
De ce ai făcut-o?
Scârbos.
Are gust de murdărie.
Altcineva?
Nu simt nimic. Probabil că sunt vechi.
Trebuie să plec.
Ești sigur? Ar putea fi riscant.
Fii serios, omule.
Am mai făcut asta.
- Vorbim mâine. - Sună-mă.
Adil?
Poți vorbi?
L-a "trăsnit".
Julie?
Începe să intre în tine?
Ai nevoie de apă.
Este important.
Trebuie să bei multă apă.
Poftim.
Bea tot.
Te vei face bine.
Sunt aici pentru tine.
Julie?
Bea apă.
E în regulă! Sunt aici!
Julie, ești bine?
Am crezut că voi reuși.
Ești bine?
M-am gândit că ne-ar putea folosi niște cafea.
Nu vom mai face asta.
Ar trebui să faci un duș.
Miros urât?
- Este asta... - Dumnezeule.
Dumnezeule. Trebuie să fac un duș.
Nu-ți face griji, nu este urgent.
Să fac micul dejun?
Cu tine, simt că pot fi eu însumi.
Complet.
Înainte, nu erai tu însuți?
Eram, dar simțeam că
trebuie să fiu
cam...
cum eram când ne-am întâlnit prima dată.
Mulțumesc că m-ai suportat.
Te iubesc.
Capitol 9 BOBCAT DISTRUGE CRĂCIUNUL
Bobcat distruge Crăciunul.
Ai avut vechile benzi desenate Bobcat, de când erai copil?
Pentru că în zilele noastre,
par atât de nepotrivite și tenebroase
că ne simțim aproape rău
citindu-le.
Este neplăcut să-ți dai seama că ai creat un personaj
care a câștigat popularitate exagerând atitudini misogine.
Bine, am înțeles.
Vrei să spui că arta ar trebui să fie obligatoriu plăcută?
Crezi că este artă?
Am adus unele dintre benzile tale de la început.
Bobcat este un personaj, dar mai sunt Dick Lupu Dick,
Pedo Papagalul...
Corect, nu prea cred că acesta este mijlocul potrivit pentru
explicarea umorului din benzile desenate.
Te-ai gândit vreodată că unii dintre cititorii tăi
ar fi putut fi face victime prin incest sau viol?
Oprim să creăm benzi desenate fiindcă unii oameni s-ar putea simți rău?
Artiștii sunt uciși pentru că au desenat ce i-a ofensat pe unii. Au fost împușcați.
Compari caricaturile lui Mohammed
cu desene prezentând femei cu sânii mari?
Sau cu personaje comițând incest?
Care-i opinia ta?
Ei bine, da și nu.
Este un pic de lașitate
să revendici libertatea de exprimare când oamenii te critică.
Acum discutăm despre munca ta,
deci nimeni nu te cenzurează.
Ca femeie, sunt supărată.
Sunt ofensată, deși nu ar trebui să spunem asta.
Social, stai confortabil. Nu trebuie să te simți ofertată.
Nu este o alegere.
Acest lucru este legat de generații ale publicului.
Un autor nu poate fi găsit singurul responsabil.
Cred că arta trebuie să fie dezordonată și liberă.
Trebuie să fii puțin periculos și ciudat ca să fii distractiv.
Vreau ca arta să fie o formă de terapie
unde pot să exprim și să prelucrez
toate ideile mele inacceptabile,
toate pornirile mele întunecate.
Dar îți folosești privilegiul masculinității tale
să batjocorești oameni mai slabi decât tine.
Nu este artă și nici umor.
Scuze, nu este măcar inteligent pentru a fi satiră.
Dar asta nu este despre mine.
De exemplu, când creez ceva,
nu vorbesc doar eu.
- Ştiu atâtea. - Tu?
Să zicem că folosesc acest interviu ca subiect pentru o bandă desenată.
Versiunea mea ludică ar putea să te numească curvă.
Nu înseamnă că eu cred asta.
Aș putea fi
o parodie de un anumit tip de bărbat nesigur...
Ai folosit cuvântul „curvă”?
Da, am spus "curva".
Nu te interesează ce vreau să spun.
Nu vezi ca asta e o dovadă grosolană de sexism?
Cred că suntem aici pe un teren alunecos.
Voi toate post-feministele, sunteți atât de neprihănite!
Mulțumesc, Marthe Refstad și Aksel Willmann.
Apropo, termenul actual este lucrătoare sexuală.
Capitol 10 PERSOANA ÎNTÂIA SINGULAR
Sunt fericită să ajut!
Nu ne-am văzut de mult!
- Da. - Ce mai faci?
Bine. Și tu?
Sunt bine.
Mai vorbești cu Aksel?
Este bine?
Da, bine...
Am auzit interviul radio.
Da.
A mers un pic cam departe.
Nu se descurcă atât de bine.
Știai că e bolnav?
Aksel?
N-ai auzit?
Are cancer.
Scuze, credeam că știi.
S-a răspândit rapid.
L-au descoperit-o prea târziu.
Cancer?
Pancreatic.
Dar...
Cum se descurcă?
Destul de bine, în condițiile date.
Dar îi este greu.
Prognosticul
nu este bun.
Este inoperabil.
Mulțumesc că m-ai anunțat.
Credeam că știi.
Nu, nu auzisem nimic.
E doar că...
...nu știam.
Când ai scris asta?
Ai citit-o?
O mutam la hârtie de reciclat.
Este foarte bună.
Crezi?
Da, m-a absorbit imediat.
Este cu adevărat, foarte bună.
Vreau să spun...
E ca și cum...
Ce?
Bine...
Trebuie să spun,
este minunat să citesc despre tine.
Dar nu este vorba despre mine.
Dar scena de Crăciun e despre familia ta, nu?
Da, dar e ficțiune. Nu ai înțeles asta?
Eu am inventat.
Bine, este ficțiune. În orice caz...
- Este bună. - Pentru că sunt eu?
Nu, pentru că povestea e frumoasă.
"Frumoasă"?
Da, frumoasă. Bună. Bine scris.
Felul în care scrii este formidabil.
Ca aici:
"Prea multe amintiri întretăiate, amestecându-se printre umbre."
Asta rezonează cu mine. E bine scris. Cu adevărat bine.
Nu este bine scris.
Ce este greșit?
Deodată ești pasionat de literatură?
Care este ultima carte pe care ai citit-o?
- Ești bine? Ce faci? - De ce?
Zilele astea, tu critici tot ce fac.
Îmi pare rău, dar sortând gunoiul meu este destul de invaziv.
- Nu vezi asta? - Relaxează-te.
- "Relaxează-te?" - Liniștește-te.
Relaxarea este specialitatea ta!
Nu te deranjează că vei servi cafea până la 50 de ani.
Dar eu vreau mai mult!
Asta e dureros. Nu știu ce să spun.
Capitol 11 POZITIV
Salut?
Bună...
Ai mâncat?
Da, dar pot face paste, dacă vrei.
Dacă ai mâncat, eu nu am nevoie de nimic.
Hop, scuze.
A început cu o durere de spate.
Am mai avut dureri de spate. Nu mi-am făcut griji.
Apoi pielea mea a devenit aproape aurie.
Am crezut că arăt bine.
S-a dovedit a fi icter.
Mama a spus că m-am născut cu icter. M-au pus într-o cutie luminoasă.
Este dureros?
Nu, nu chiar.
E în regulă.
Ei blochează selectiv căi neuronale cu Botox.
Asta e bine.
Da, mă scutește să iau prea multe analgezice.
Ce mai face familia ta?
Cred că bine.
Mama încă îți urmărește fiecare mișcare.
Și tatăl tău?
Practic am rupt legătura.
Bine.
Mă poate urmări, dacă vrea.
Oare o face?
Nu, nu cred.
Două cafele.
Au crezut că este amuzant.
În unele împrejurări,
umorul morbid poate fi amuzant.
Chiar și sex anal la un bar mitzvah?
Ma face să râd. Dar acum sunt un bătrân.
Nu.
Păi, știi tu...
Mă așteptam la asta.
Renunțasem cu mult înainte să mă îmbolnăvesc.
Pe bune. Mă uit doar la filmele mele vechi preferate, iar și iar.
Lynch, Nașul Partea a II-a...
De câte ori poți urmări
Dog Day Afternoon?
De multe ori!
Ar trebui.
Absolut.
Uneori ascult muzică
pe care n-am mai auzit-o.
Dar...
Și aceasta este veche.
Muzică pe care n-o știam, de pe vremea când am crescut.
Simt că deja renunț.
Am crescut într-o epocă fără internet și telefoane mobile.
Nu, dar sincer...
Fac zgomot ca un bășină bătrână. Și mă gândesc mult la asta.
Lumea pe care am cunoscut-o...
...a dispărut.
Pentru mine, totul a fost să merg la magazine.
Magazine de discuri.
Luam tramvaiul la "Voices" în Grünerløkka.
Răsfoiam benzi desenate vechi la preț redus.
Pot să închid ochii și să văd culoarele de la Video Nova.
Am crescut într-o vreme
când cultura se transmitea prin obiecte.
Erau interesante pentru că
puteam trăi printre ele.
Le puteam ridica. Le țineam în mâinile noastre.
Le comparam.
Cam ca la cărți?
Da, cam ca la cărți.
Asta e tot ce mi-a rămas. Mi-am petrecut viața făcând asta.
Adunând toate acele lucruri, benzi desenate, cărți...
Și...
Am continuat chiar și atunci când au încetat să-mi mai dea
emoții puternice.
Le-am simțit la 20 de ani.
Am continuat oricum.
Și... acum este tot ce mi-a mai rămas.
Cunoștințe și amintiri despre lucruri stupide, zadarnice
de care nimănui nu-i pasă.
Nu spune asta.
Ai benzile desenate pe care le-ai creat.
Mi-aș fi dorit să am ceea ce ai avut tu.
Pentru a putea desena
fără să te îndoiești că faci ce ar trebui să faci.
Chiar mi-aș dori să am asta.
Da, dar...
Am cancer. Sunt pe moarte.
Bineînțeles că sunt retrospectiv.
Ai spus că ai făcut asta de când te știi.
Nu de atâta timp.
În ultimii ani, am ajuns la un moment în viață când dintr-o dată...
S-a întâmplat dintr-o dată.
Când...
Am început să venerez ceea ce fusese.
Și acum nu am nimic altceva. Nu am viitor.
Nu pot decât să privesc înapoi.
Și...
Nici măcar nu este nostalgie. Este...
Teamă de moarte.
Pentru că mi-e frică.
Nu are nimic de-a face cu arta.
Încerc doar să procesez...
Voi fi operat mâine la 9.
Am simțit că pot să-ți spun orice.
Nu m-ai judeca.
Ești persoana cel mai puțin justițiară pe care o cunosc.
Nu am cu cine să pot vorbi...
...în felul în care vorbeam noi.
Poți să-mi mai spui ce îmi spuneai odată?
Urâsem ce-am auzit la acea vreme, dar îmi poți spune acum...
Voi fi o mamă bună?
Ești însărcinată?
Felicitări?
Cum te simți? Bine sau rău?
Nu știu.
Nu sunt sigură.
A fost un accident.
Trebuie să fi fost neglijență. Adică, clar că eu am fost.
Tu chiar erai sigur?
Sigur ai vrut copii?
Mi-a fost și mie frică. Am avut dubii, desigur.
Dar nu am vrut să-ți arăt, să te ferești de...
Nu m-am îndoit niciodată că ai fi o mamă bună.
Eu am văzut că te-ai îndoit de asta.
Dacă regret un lucru, este că nu m-am priceput
să te fac să vezi cât de specială ești.
La ce te gândești?
Este greu de auzit.
Deci... îl vei păstra?
Nu știu.
Am pierdut atât de mult timp,
îngrijorându-mă cu privire la ce-ar putea merge prost.
Dar de ce a mers prost, nu m-am gândit niciodată.
Dacă este un om bun, atunci mergi înainte.
Cu un tată bun, și tu, ca mamă,
totul va fi bine.
Vocea ta a rămas în mintea mea.
Am acolo conversații grozave, încă.
Nicio șansă?
Despre ce?
Mai ales despre benzile desenate.
Gusturi pestrițe.
La fel și eu.
Am conversații imaginare cu tine.
Sunt sigur că îmi amintesc lucruri uitate de tine.
Și reciproc.
Da, poate.
Când mă voi duce,
toate chestiile acelea despre tine vor merge cu mine.
Pot să te întreb ceva?
Îl întâlniseși deja cu el când te-ai despărțit de mine?
Da.
De ce nu mi-ai spus?
Nu știu.
Nu am îndrăznit.
Și acum te despărți de el?
Nu, de ce întrebi asta?
Poate pentru că nu pari fericită că vei avea un copil.
Tu faci asta când lucrurile devin grele.
Mă bucur ca sunt însarcinată.
Scuze.
E în regulă.
Ai fost cea mai importantă relație din viața mea.
Nu trebuie să spui nimic.
Știu că nu este același lucru pentru tine.
E normal. Îți mai rămân mulți ani de trăit.
Dar știu, simt asta.
Și vreau să știi.
Ai fost dragostea vieții mele.
Ești o persoană al naibii de bună.
Ar fi trebuit să-ți spun demult.
Dar nu am putut.
Sunt însărcinată.
De cât timp știi?
Știu că noi nu vrem copii.
Nu...
Nu știu dacă o fac.
Ma simt ca și cum nu se vede nimic niciodată.
Sar de la un lucru la altul.
Am nevoie de timp,
să mă gândesc la toate acestea.
Despre noi.
Este în regulă.
Capitol 12 TOTUL AJUNGE LA UN SFÂRȘIT
Acolo am locuit.
Ne-am mutat acolo când aveam 8 ani.
Să batem la ușă?
Nu. Nu cred că trebuie.
Ce-ți amintești de aici?
Îmi amintesc aceste culori.
Au fost întotdeauna legătura mea
când îmi desenam benzile.
Aceste culori.
Și îmi amintesc
bețivul locului, care era un super drăguț.
M-am săturat să mă prefac că totul este în regulă.
E nasol să te doară atât. E nasol.
Totul e nasol.
Și...
Nu vreau să fiu o amintire pentru tine.
Nu vreau să fiu o voce în mintea ta.
Nu vreau să trăiesc prin arta mea.
Vreau să locuiesc în apartamentul meu.
Vreau să trăiesc...
Vreau să locuiesc în apartamentul meu cu tine.
Vreau să fim fericiți împreună.
Pa.
Bună, Julie.
Starea lui Aksel s-a înrăutățit brusc.
E prea bolnav pentru tratamentul planificat.
S-ar putea să nu treacă peste noapte.
Familia lui este cu el, dar am crezut că ar trebui să știi.
EPILOG
Nu mai e nimic de spus.
Tăiați!
Încă una.
Încă o secvență rapidă. O ușoară ajustare.
Fii mai tristă.
Bine.
El se ridică repede.
Hei!
Ok, cameră, fii gata.
Acțiune!
Nu mai e nimic de spus.
Tăiați! Super.
Să mergem mai departe.
Bine, pozele.
Scuza-mă, am nevoie de niște fotografii cu tine.
- Sigur. Aici? - Da.
- Ești bine? - Da.
Dar cred că am fost maxim de penibilă.
Atunci folosește asta. Menține acel sentiment.
Poartă-te de parcă te-ai uita la el.
Traducerea şi adaptarea: Qi Yue