Manu!
Ja?
Åbn!
Et øjeblik.
Du ligger jo i vandet!
Det er sandt.
- Jeg må have rullet i søvn. - Sikkert.
Kom nu! Har du fem minutter? Det er vigtigt.
Okay.
Men hvad er der i kufferten?
Det er ikke dit problem. Glem det, tænk ikke over det.
Du skal bare hente tasken fra Michel-Michel,
lægge den i bagagerummet på din bil og sørge for at låse den ordentligt.
Så kører du roligt derfra og afleverer den hos den anden fyr. Det er alt.
Okay.
Du siger okay, men du lader ikke til at forstå. Kan du gøre det eller ej?
Selvfølgelig. Men hvorfor har du brug for en bil?
- Jeg kan bære kufferten. - Nej, du kan ikke!
Den skal i bagagerummet.
Ingen må se...
Ingen må se kufferten.
- Forstår du det, eller er du dum? - Jeg forstår.
Når du er der, vil fyren, der modtager den, give dig 500.
Femhundrede?
Ja, 500. Kun til dig. Jeg tager ikke en kommission.
Femhundrede kun til dig, fordi jeg kan lide dig.
- Tak! Jøsses... - Du hjælper mig.
Her. Det er adressen.
Michel-Michels adresse.
Ja. Han venter dig klokken tolv. Kan jeg stole på dig?
Selvfølgelig!
Her. Inden du går, skal du købe en tandbørste og sæbe.
Du ligner en bums.
- Undskyld, men... - Jeg er ligeglad. Farvel.
Farvel.
For fanden da...
- Fuld tank? - Det ved jeg ikke.
Det er da løgn!
- Tyr! - Tyr! Din idiot!
- Har du set vognen? - Ja, en rigtig skrotbunke.
- Hvor har du den fra? - Jeg fik den i dag.
- Skal jeg vaske den? - Jeg har ikke tid. Jeg skal noget.
- Virkelig? - Vil du hjælpe mig?
Sig ikke et ord til Michel-Michel. Lad mig føre ordet.
- Hvorfor? - Han kender dig ikke.
Du siger hej, og så lader du mig tale.
Det er lettere.
Vi henter kufferten, gør vores job og stikker gysserne i lommen.
- Slut. Ikke andet. - Okay, det virker for mig.
- Men hvad er der i kufferten? - Glem det. Det er ikke vores problem.
Glem det. Vi skal bare transportere...
- Hørte du det? - Ja.
- Er det ikke mærkeligt? - Jeg ved det ikke. Det er en gammel bil.
Ja.
- Må jeg ikke sige noget til Michel-Michel? - Intet. Jeg tager mig af snakken.
Og spørg ikke, hvad der er i kufferten eller noget.
Sig ingenting. Det er deres kuffert. Vi fører den bare til en anden fyr.
- Uden at vide, hvad der er i den? - Og hvad så? Vi er transportører.
Her.
- Et forskud. - Sejt.
Du får mere senere, når opgaven er...
Hvad fanden var det?
- Er der langt til Michel-Michel? - Nej, cirka 30 kilometer.
- Og hvis bilen går i stykker? - Bare rolig.
Den er tysk.
- For pokker! - Hvad fanden er det?
- Det er stoppet. - Vent. Stille!
- Det er kun, når vi kører. - Stille!
Er du mekaniker, eller hvad? Nej, godt så.
- For fanden! - Det kommer fra bagagerummet.
Hvad fanden er det?
Ret skræmmende, ikke?
Nu starter det igen.
Måske er det en hårtørrer.
Aldrig i livet!
Skal jeg åbne?
Jeg ved det ikke.
- Nej? - Gør det. Åbn den.
- Er du sikker? - Jeg ved det ikke.
- Er du eller ej? Jeg gør det! - Ingen anelse.
Hvad er det?
- En flue? - Umuligt.
- Jo, det er en flue. - Nej.
Det er for fanden en flue.
- Den sidder sikkert fast. - Ja.
For pokker, den kigger på os!
Du skal ikke kigge på os!
Hvad fanden var det?
- Hvad gør vi nu? - Med hvad?
Vi kan ikke møde Michel-Michel med den i bagagerummet. Det er uprofessionelt.
- Der er ikke plads til kufferten. - Og?
Det er slut for os! Vi ville få 500 ved levering.
Vi kan putte kufferten i bilen.
Den skal i bagagerummet. Det er opgaven! Kufferten skal i bagagerummet.
- Jeg fik instruktioner. - Vi tømmer bagagerummet.
Vi tager hele lortet ud og slipper fluen fri.
Tomt bagagerum. Så er opgaven intet problem.
Selvfølgelig!
Tyr.
- Hvad så? - Vent.
- Nu sidder den fast! - Åh nej!
Den kan ikke åbnes!
Du slog den for hårdt. Nu er den i stykker!
- Har du nøglerne? - Nøglerne? Hvad tror du?
Fantastisk, det er slut. Strålende.
For satan i helvede!
Hop ind, så kører vi.
- Jeg tror, jeg har en idé. - Nej, vi finder en anden bil. Vi har tid.
Glem Michel-Michel-opgaven lidt. Hul i den.
Og glemme pengene? Det tror jeg ikke.
Hvorfor bruger vi ikke fluen til at tjene penge?
- Tjene penge? På fluen? - Ja.
Vil du sælge den? Skrive en annonce: 'Stor flue til salg.'
Nej, vi tæmmer den.
Jo, vi tæmmer den.
Når den så stoler på os, kan vi træne den som en abe.
- Forstår du? - Hvad så?
Når den er trænet, kan vi gøre, hvad vi vil med den.
Fluer flyver.
- Fatter du det ikke, Manu? - Vent nu, Jean-Gab.
Michel-Michel giver os 500
for at tage en kuffert fra punkt A til B. Okay?
Beklager, men det er lettere end at træne et insekt.
Du er en idiot. Med min idé kan vi tjene tusind gange mere.
Tænk bare, når den adlyder os. Vi kan sende den i banken...
og lade den hente penge i banken til os.
Vi løfter ikke en finger. Den er sgu som en drone.
- En drone? - Ja.
- Endnu bedre. Ingen batterier nødvendige. - Vent nu.
- Så du mener, fluen... - Skal hente ting for os.
Den henter ting til os, og vi... Vi løfter ikke en finger.
Forstår du?
Ikke mere Michel-Michel. Jeg siger mit lortejob op.
- Forstår du det hele nu? - Jeg forstår!
- Tyr, er det ikke pissegodt? - Jo, pissegodt!
Jeg er på!
- Vi skal bare finde et dressursted. - Hjemme hos dig.
- Jeg blev smidt ud. - Nej da?
- Jeg er hjemløs. - Det stinker.
Ja, det stinker vildt meget.
- Hjemme hos dig! - Med min mor der?
Glem det. Hun kommer efter os.
- Så vi har intet sted. - Hvorfor bruger vi ikke den der?
Den der?
- Der er ingen her, der generer os. - De er måske derinde. Tænk dig om.
- De? - Rejsende folk, du ved.
Sigøjnere?
- Nogen kunne jo bo der. - Det ser faktisk forladt ud.
Jeg ved det ikke. Det kan jeg ikke afgøre herfra.
- For fanden! Se lige ham! - Sikke en taber!
- Og nu? - Skal jeg tale med ham?
Nej, jeg gør det. Jeg er bedre til mennesker.
- Hej! - Dette er privat ejendom.
I må ikke være her.
Privat ejendom. Forsvind.
Privat? Der er intet hegn.
Skal jeg sætte et hegn op til dig?
Privat ejendom. Skrid!
Nej, undskyld...
Det var ikke det, jeg mente. Hvorfor talte jeg overhovedet om hegn?
Men...
Min makker der har det faktisk dårligt.
Han er dehydreret. Han har brug for at drikke vand hurtigst muligt.
- Dehydreret? - Ja. Han er dehydreret.
- Hvis jeg giver jer vand, går I så? - Det lover jeg.
Bliv der.
- Sikke et hovedstød! - Det er vores sted nu. Tyr!
Hvorfor?
Mor, stop nu! Du forstår ikke, hvor slemt det er.
Jeg sagde, at jeg lukkede tankstationen.
Med den brune nøgle, som altid.
Men hvorfor...
Jeg ville bare være væk i fem minutter, men Manu...
Ja, jeg er sammen med Manu.
Stop, du kender ham ikke engang. Nej, du gør ikke.
Okay, selvfølgelig.
Ja. Selvfølgelig.
Du har altid ret. Altid det samme gamle show.
Det er jeg ligeglad med. Hvornår får jeg juni-lønnen?
Hvad?
Du vil ikke se mig et stykke tid.
Fandens også...
Rart sted, hva'?
Virkelig fedt.
Udefra ser det småt ud. Men det er bestemt ikke stort.
Der er æde!
Han laver ikke sjov.
- Se lige den her. - Lad mig se den.
Den er tung.
Fordi den er ægte.
Den tager jeg.
Stop, far. Du ringer heller aldrig.
Jeg beder aldrig om noget. For en gangs skyld er jeg pisseligeglad!
Du er lort. Lort, fordi du er gammel.
Ja, du er et gammelt møgsvin. Farvel.
Så er det gjort.
- Jeg kan ikke engang ringe til min søster. - Glem det! Ikke den tumpe.
Og dig?
- Din familie. - God idé. Jeg ringer til min døde far.
Jeg ved det ikke. Din mor?
Tror du, de har en telefon på værelset på sindssygehospitalet?
Hvordan får vi mad?
- Har du stadig de tyve, jeg gav dig? - Ja.
Okay så.
Så kan vi klare os i et par dage. Vi må se derefter.
Jeg har penge!
Hvor mange?
- Hvad? - Hvorfor spørger du?
Vi kan lave en aftale. Lad mig gå, så får I min opsparing.
- Nej! - Nej.
Vær ikke dumme. Jeg har gemt 3.000 i nærheden.
Lad mig gå, så tager vi derhen sammen. Ikke andet.
- Vi går med på 3.000. - Ja.
Vi tager også campingvognen. Vi skal bruge den til noget.
Godt tænkt.
- Vi tager campingvognen med. - Og hvad så?
- Hjælp mig. Hvad skal jeg gøre? - Se her.
- Så den ikke flyver væk. - Klart.
Selvfølgelig. Kom nu, den er tung.
Vent lidt.
- Forsigtig, forsigtig... - Sådan, ja.
Læg den på sengen.
- Jeg tror, den har det fint der. - Fluer har det fint overalt.
Så jeg henter de 3.000 med den gamle mand.
Og du begynder at træne den.
- Tyr! - Tyr!
Hop ind.
- Hvor er gemmestedet? Hvor skal vi hen? - Drej til venstre der.
Det er fint.
Se.
Her.
Ser du?
Det er godt.
Vil du have? Jeg giver dig lidt. Jeg er en rar fyr.
Her.
Ja, for fanden!
Selvfølgelig er du sulten.
For pokker.
Vi skal snart til højre.
Hvad var den store ting i bagagerummet?
- En flue. - En flue?
Hvor er den? Den faldt ned. Jeg kan ikke finde den. Hvad pokker?
Vent.
Jeg forstår det ikke. Nej, du må ikke gå!
Selvtyr!
Hvor er den gamle mand?
- Hvad så? - Jeg kludrede i det.
- Har du pengene? - Nej, jeg er vred. Han løb væk.
- Stop med at brokke dig. - Jeg er møgvred.
Hvad skete der? 3.000 var en god handel.
Gnid ikke salt i såret. Jeg er så forbandet vred!
Utroligt!
Se engang. Den sover.
Hvordan kan du vide det?
Er du dum eller hvad? Lad den sove.
- Hvordan kan du vide det? - Det er åbenlyst.
Vent, hvad er det her?
Stille!
- Brugte du pengene på kattemad? - Nej, jeg har også købt piller.
- Så jeg kan sove. - Hvem fanden rager det?
Jeg taler om mad. Hvad med os?
- Stop det. - Der er kun kattefoder.
Har du glemt vores plan?
Snart skaffer den al mad, vi har brug for.
Dronen.
Det er en brandgod plan. Men hvornår helt præcist?
Aner det ikke. Om et par dage.
- Et par dage? - Ja, et par dage.
- Manu. - Hvad er der?
- Hun sluger det i sig. Hun er sulten. - Ja, ligesom os.
- Og? - Vi behøver mere mad.
'Behøver...' Du er sjov.
Se, hun sluger det ned.
Må jeg se mit program i fred og ro?
Den her er med kylling. Lad os se.
Gider du holde op med det der? Slap nu af.
Hav tålmodighed. Han kommer snart.
Stop!
Skynd dig.
Giv min makker poserne.
Du behøver ikke have hænderne oppe. Jeg er ligeglad.
Du må gerne gå nu.
Gå i den retning i 20 minutter.
Hvis du bliver, skyder jeg. Det burde få dig til at tænke dig om.
Gå nu. Du irriterer mig.
- Tyr eller ej? - Ja, tyr.
Har du ikke købt mit legetøj?
Fedt.
Se.
Vil du have den?
Kom så.
Kom og få den.
Her!
Kom her.
Kommer du? Kom nu!
Kom nu!
Kom og tag den!
Se.
Hvad var du allergisk over for?
- Hvad havde du allergi mod? - Mod olie!
Hvad mener du?
Hvordan skal jeg ellers sige det?
Jeg er allergisk over for olie.
Hold da kæft! Se!
Har du set? Har du set det? Hun tog legetøjet!
Godt arbejde. Du får en godbid med det samme.
Se her.
Godt arbejde! Værsgo.
Bravo, min smukke! Sådan!
Hun elsker hakket kød. Helt vildt!
Du er snart dresseret.
Så ingen olie?
Ja. Nej tak.
Det er fint.
Åh nej!
Æden!
Jøsses!
Hvad har du gjort?
Det er skidt.
Jeg lavede spareribs. Og kartoffelmos.
- Du tænker kun på maden... - Selvfølgelig.
Sikke et spild!
- Var det dig? - Hvad?
Lyden. Var det dig?
- Der var ingen lyd. - Jo, hør!
- Det er Dominique. - Dominique?
Ja, hun snorker.
Jeg gav hende noget beroligende, så hun sover.
- Det er ikke farligt. - Jo, det er uudholdeligt.
- Jeg kan ikke sove for det. - Hvad gør vi så? Har du en bedre idé?
Hvorfor Dominique?
- Hvad mener du? - Har hun fået et navn nu?
Hvordan træner jeg hende uden navn? Forklar mig det.
Okay, men... Dominique?
Find på et andet navn, hvis du er så klog.
Det er et rent helvede!
- Går det dig ikke på? - Nej.
Dominique! Stille!
Tid til at viselulle.
Visselulle, det er nat.
Sådan.
Du behøver ikke blive så vred.
Du snorker også.
Jo, du gør.
Godnat.
Ja, tak.
Jeg har en idé.
- Tyremorgen. - Tyremorgen.
Hvilken slags idé?
Vi finder en forhandler af brugte biler og sælger vores.
Med nogle af pengene kan vi købe en ny, der er billigere,
som vi kan køre og sove i.
Og med resten af pengene køber vi mad i bunkevis til Dominique.
Så kan jeg træne hende hurtigere, og vi kan tjene penge hurtigere
og blive rige hurtigere.
Lyder det godt?
For pokker. Der er ikke noget dummere end at køre tanken tom.
Du var endda forbi tankstationen.
Ja, det ved jeg.
Stop.
Det er jo dig. Hvor vildt!
Jeg genkendte dig straks. Frédéric Breton! Det er vanvittigt!
- Hvad kaldte du mig? - Dit navn, Fred. Er du dum eller hvad?
Cécile Doyon, St. Thomas-gymnasiet.
- Cécile? - Håndboldholdet.
Laver du sjov? Har du glemt alt?
Nej...
Er livet ikke utroligt?
Fred!
- Hej. - Hvad laver du her?
Jeg... Hvordan skal jeg forklare det?
Jeg hjælper en ven, der mangler benzin.
- Så for den! - Det er hårdt, som du kan se.
- Du har vel ikke noget at spise? - Ikke på mig. Hvorfor?
Jeg er meget sulten. Vi har ikke spist noget siden i går.
Vil I med hjem? Vi bor deroppe.
- Vi kender jo næsten ikke hinanden. - Selvfølgelig gør vi det, fjols.
Det er rigtigt, vi kender hinanden!
- Ses vi ved poolen? - Selvfølgelig.
- Kommer du? - Hvad gør vi med Dominique?
Hun har det fint der i skyggen. Det er dejligt der.
Hun flipper ud uden mig på et nyt sted.
Giv hende en pille, så hun sover.
- Okay så. - Vi bliver ikke længe. Bare rolig.
Dette er Jean-Gab.
- Hej. - Vi er gamle venner.
Hop i og bad.
- Du sagde noget om, at vi kunne få mad. - Intet problem.
Tag for jer i køkkenet. Bare lad, som om I er hjemme.
- Det ligger... - Derovre.
- Rigmandskøleskab! - Jeg skal have skinke.
For fanden da!
Hvor har du mødt de damer?
Jeg har aldrig mødt dem. En af dem troede, jeg var en anden.
- Det var lige godt satans! - Fedt, ikke?
- En fed tyr! - Tyr!
- Hej! - Hej.
Undskyld mig.
Er I lige kommet?
Ja, netop.
- Er I venner med min søster? - Ja, jeg kender hende fra tidligere.
Hvornår?
Tidligere... Det er længe siden.
Hvor længe siden?
Et stykke tid... Jeg må tjekke kalenderen.
Fordi det var... Det var længe siden.
Jeg kender hende ikke, men han har talt om hende.
Har du mødt Marc igen?
Marc?
Vent...
Marc...
- Marc, nej. Hvad så? - Marc, du ved.
Du har en hukommelse som en flue.
- Du kender Marc! - Nå ja, Marc!
Ja, han er... Han studerede med os, ikke?
- Marc, der plejede at sælge græs til os. - Græs?
Hvorfor købte vi græs?
- Du laver sjov, ikke? - Hej.
Idiot! Mine ting.
Det er vand. Det tørrer.
- Det er min bror. - Ja.
- Hvem er mongolerne, hun har inviteret? - Det der er mit lår.
Virkelig? Det er det da også.
Hvorfor overnatter I ikke? Vi har to ekstraværelser. Perfekt.
Ja, hvorfor ikke?
- Jean-Gab, hvad siger du? - Om hvad?
Om at overnatte. De har ekstraværelser.
Jo, men... Dominique.
- Hvem er Dominique? - Det er hans kusine. Glem det.
Ja, min kusine.
Det er en skør historie.
- Bed hende vente lidt. - Helt alene?
Ja, helt alene. Der er fint.
Jeg ved nu ikke.
Her er det.
- Det største værelse, men lidt trist. - Ja, lidt.
Det er mine forældres værelse.
Desværre vender det mod bagsiden, og der er masser af fluer her.
- Det er træls. - Jeg er ligeglad. Jeg tager det.
- Er du sikker? - Ja, det er perfekt. Jeg kan lide det.
- Jeg kan virkelig godt lide det. - Perfekt.
Og du får mit teenageværelse.
Ja, fedt.
Er det okay, selvom sengen er lille?
Ja, det tror jeg.
Ja!
- Perfekt. - Er du sikker?
Bare at ligge i en seng er fantastisk.
Den er fra 1999. Du må være med i den.
- Hvorfor? - Håndboldholdet!
Se.
Der er du. Uundgåeligt.
- Han ligner mig! - Det er jo dig, din idiot.
Det er rigtigt, det er mig.
Kan du huske vores flirt?
Det var elendigt. Første gang kom du på to sekunder.
Det er rigtigt.
Også dig.
- Nej! Virkelig ikke! - Nej?
Du havde en tatovering på låret. Hvor er den?
Jeg fik den fjernet.
Da jeg blev voksen.
Det var synd, den var sej.
Jo, men... Jeg blev voksen.
I går lavede hun noget lækkert til os.
Hun er den bedste. Vi spiser meget godt.
Perfekt, for vi er hundesultne.
Tak fordi I inviterede os.
- Vi trænger os jo på. - Slet ikke.
Jeg så jer to lave noget underligt i køkkenet. Et håndtryk.
Nå, det.
- Tyr. - Ja, tyr. Hvad er det?
Det er bare noget, vi gjorde som børn.
Vi har gjort det så længe, vi ikke engang bemærker det.
Er tyren jeres stjernetegn?
- Hvad? - Stjerne-hvad?
- Hvad? - Hvad er det så?
Nej, det... Det er ingenting.
Vi gør bare sådan.
Altså, når vi er enige.
Eller når vi er glade.
- Også for at sige hej. - Og for at sige hej.
Og andre følelser med.
Hvor fascinerende!
- Må vi se? - Vis os!
- Det er ikke noget særligt. - Vi gør sådan her.
Og så ser vi på hinanden.
Og siger 'tyr.'
Tyr!
- Sjovt! Så man gør sådan her? - Ja.
- Vis, hvordan man gør. - Tyr!
Hvorfor 'tyr'? Jeg forstår det ikke. Hvad er der med det?
Se...
Ligner min hånd ikke dyret?
Okay. Nu forstår jeg det.
- Nemlig. - Nemlig.
I aften har jeg lavet kalkunruller med urter og fennikel!
Og økologiske gulerødder og kartofler
direkte fra den nærliggende have!
Men med mit personlige præg: Portvinssauce.
Håber det smager! Tag for jer!
Tak!
Det dufter dejligt.
Ja, for fanden!
Fantastisk, Agnès. Du er den bedste.
Giv mig jeres tallerkener.
- Først til mig! - Nej!
God æde!
Vi siger ikke 'æde' her!
Vi siger 'madret', 'måltid',
eller 'mad'!
Mad... God mad!
Æd løs!
Har I ingen manerer?
I begynder at spise før alle andre. Sådan gør man ikke!
Har jeres forældre ikke lært jer det?
Stop, Agnès. Han er en gammel ven.
Nej, hun har ret. Mine forældre har ikke lært mig noget.
Jeg ved intet om manerer.
Jeg er interesseret. Hvornår må jeg så begynde at spise?
Okay!
Vi gentager reglen for de uvidende nytilkomne!
Til alle civiliserede middage, herunder ferier ved havet,
spiser man, når værtinden har taget sin første bid.
Okay, så ved jeg det.
Men du behøver ikke råbe. Vi er ikke hunde.
- Hun skriger ikke. Det er normalt. - Er det?
- Bare rolig. Glem det. - Jeg har stemmeproblemer.
- Stemmen? - Hvad er problemet?
Hun fik en hjerneskade efter en skiulykke.
Det er bare den måde, hun taler på. Det er intet imod dig.
- Jaså. - Okay!
Hun er slet ikke sur.
Tror du, jeg synes det er sjovt? Ærligt talt!
Nej, undskyld.
Hvordan faldt du?
- På hovedet? - Nu går vi videre.
Jeg tager min første bid.
- Det er lækkert. - Velbekomme, alle sammen.
Jeg er glad for, du kan lide det, Cécile! Jeg har gjort mit bedste.
Velbekomme, alle sammen! Lad intet gå til spilde!
Her. Tag den.
- Har du den? - Ja.
- Tyr! - Tyr!
Sådan.
- Var der ingen, der så dig? - Det er fint.
Stakkels pige, hele dagen i bilen.
- Hun er en flue. Hun forstår ikke noget. - Jo, hun forstår alt!
Se her.
Jeg har en rulle til dig.
Jeg tænkte på dig.
Jeg går ind og lægger mig.
- Tyregodnat. - Tyregodnat.
Godt, ikke?
Tror du, at du kan komme herind, uden at nogen bemærker det?
Nej, sådan er det slet ikke. Men...
- Det her er mit værelse! - Virkelig?
Du er lige kommet her, og nu tror du, at du ejer stedet!
Dette er ikke dit værelse! Det er Ceciles teenageværelse!
Okay, men... Hun sagde, at jeg kunne sove her.
Hør, lad være med at stirre på mine bryster! Som en gris!
Ønsketænkning. Jeg er her bare for at sove.
Jaså?
Så må du vente, for jeg er her nu.
Jean-Gab!
Hvad er der?
Tossen smed mig ud. Jeg må sove hos dig nu.
Glem det, jeg er midt i dressuren.
- Hvad mener du? Luk mig ind. - Nej, det er meget svært med hende.
Hun lytter ikke. Jeg må starte forfra.
Det er anderledes med dig her. Jeg skal være alene.
Hvor skal jeg sove?
- Skal jeg tæmme hende eller ej? - Jo, selvfølgelig.
Sig til, hvis vi skal droppe det, så jeg ikke skal slide mig ihjel.
- Vi stopper ikke. Vi fortsætter. - Okay så. Jeg har brug for mere tid.
- Huset er stort. Bare find en seng. - Okay, jeg klarer mig.
Godt. Godnat.
- Tæm hende hurtigt. - Bare rolig.
- Hej. - Hej.
- Sov du her? - Ja.
- Under stjernehimmelen... - Nej, mere som en bums.
Men jeg er vant til det.
- Vi ses. - Ja, vi ses.
Ja?
Jeg kommer.
Hvorfor er du låst inde her?
Jeg forsøgte at komme ind, men døren var låst indefra.
- Hvad laver du derinde? - Jeg ved det ikke. Ikke noget...
- Sover. - Ja, helt sikkert!
Jeg hørte dig tale hele natten. Du sov slet ikke.
- Stop med at lyve! Hvad laver du der? - Nej, men... Det er ingenting.
Jeg vil ikke have, at nogen skal se mig nøgen, så jeg låste døren.
- Lad mig se. - Nej, der er ikke noget at se!
Hvad er det? Noget bevægede sig bag dig!
Ja. Det skyldes nok din ulykke.
Ja, du hallucinerer nok.
Det er så let at bebrejde mit handicap.
Vil du have bevis?
Hvad er dette?
Det er afføring! Jeg fandt det i bilen.
Hvorfor roder du i vores bil? Du er jo bindegal.
Jeg rodede ikke!
Det var på bagsædet i jeres beskidte Mercedes.
I har ikke engang råd til en ordentlig Mercedes!
Bagsædet, ikke bagsædet! Du er fuldstændig besat af mad.
Ordkløveri! Jeg ved, hvad det er!
- Virkelig? - Jeg ved, hvad det er!
- Fortæl. Jeg vil gerne vide det. - Jeg fortæller det.
I gemmer en hund derinde!
Afsløret!
- En hund? - Ja!
Ja... Ja, vi har en hund.
Jeg vidste det!
Løgner! Jeg sladrer! Jeg fortæller det til Cécile og Serge!
Vi må se, hvor glade de bliver for,
at I har gemt en hund på forældrenes værelse! De hader dyr!
Okay, rolig! Det er bare en hund!
Du bliver smidt ud herfra, du og din makker, der kom brasende ind.
I går aftes!
Her!
Skrid, din tosse!
Bliver tumperne længe?
Ingen kommentarer. Jeg inviterer, hvem jeg vil.
De er sjove. Hvorfor dømmer du dem?
- Kom nu. De er udviklingshæmmede. - Nej, det er Fred Breton. Kan du huske?
- En af de dine 800 pikke? - Hold kæft!
Okay! Nu skal jeg fortælle jer alt!
Der er noget galt med de to. Helt galt!
Åbn, det er mig.
- Alt okay? - Ja og nej.
Kan du finde en hund? Det er en nødsituation.
- En hund? - Ja.
- Hvorfor? - Spørg ikke.
Find en hund og tag den med her, ellers bliver vi smidt ud.
- Okay, en hund. - Skynd dig.
Cécile, vi har været venner i 20 år!
- Stoler du ikke på mig? - Jo, men jeg ved det ikke.
- Jeg tror dig. De er skumle. - Jeg er ligeglad med, hvad du synes!
- Jeg taler med Cécile! - Der var ingen hund i går.
Hvem så en hund?
Ingen hund? Helt seriøst?
Luk munden, du ved ingenting!
- Fortæl mig! Hvad er dette? - Føj for fanden!
- Ad! Hvad er det? - Hundeafføring!
- Vil du smage for at være sikker? - Klamt!
- Hvorfor havde du det i lommen? - Jeg fandt det i deres bil!
Tro det eller ej! Jeg siger det jo! Tro mig nu!
På bagsædet!
- Hvem er det? - Mig.
- Se. Fungerer den? - Perfekt. Du er den bedste. Tyr!
- Hvad skal du med den? - Okay, jeg forklarer det.
- Lytter du efter? - Ja.
Røvhullet lukkede skodderne, så vi ikke kunne se!
Så det er 'røvhul' nu?
Jeg lukker dem også, når jeg går i seng. Det betyder ingenting.
De har jo ikke dræbt nogen.
- Hvad med det der? - På mor og fars værelse.
Okay, jeg tager mig af det.
- Hvordan? - Jeg taler med dem.
Smid dem ud! Måske er det gadehunde.
- Han er en gammel ven! - Den store sov udenfor.
Kommer.
- Smugling af dyr... - Ti stille!
Nå? Er det bare noget, jeg har fundet på?
Ja, det er sandt. Vi har en hund.
- Hvor er den sød. - Sødeste lille...
Kom nu, piger! Helt seriøst!
- Bliv nu ikke bløde. - Så sød!
En hund, ligesom jeg sagde!
Beklager, vi ville fortælle det, men... På dine forældres værelse og sådan...
Det er fint. Den er så lille.
- Far er allergisk over for hundehår. - Nej, han er allergisk over for hamstere.
Tilgiv mig for at være så opmærksom,
men hvordan kan sådan en lille hund producere så meget afføring?
Hvorfor er du pludselig så besat af lort?
- Du er uudholdelig. - Uudholdelig?
Ja, uudholdelig. De har undskyldt. Du er irriterende!
Mig?
Uudholdelig?
- Vi ville ikke skabe problemer. - Ja, men det er for sent nu.
Uudholdelig?
Vi snakker med hende.
Hold den på værelset, indtil der kommer ro på.
Det er fint.
- Vi ses senere. - Selvfølgelig.
Fedt.
- Tyreløgn. - Tyreløgn. Du skal se dette!
- Hvad så? - Se lige det her. Domi!
Kom her.
Se på mig.
God pige. Anden side.
Vent.
Gå baglæns! Baglæns.
Hold da kæft!
Endnu mere tilbage nu.
- Okay eller hvad? - Ja, 100 % okay!
Vi bliver rige.
Jean-Gab? Du er for vild!
Jeg slår til den.
Nu skal du få!
På tre klatrer vi op. En, to, tre!
- Lige i ansigtet! - Jeg var ikke klar.
For sørens! Det her er umuligt!
I kan lide at forstyrre folk...
som prøver at slappe af.
Jeg advarer dig, Cécile!
Du skuffer mig med dine løgnervenner.
Tak for en lorteferie!
Farvel!
Hvor er du, lille hund?
Hvor mange hunde er der i rummet her?
Agnès?
Hvad er der?
Hvad der er sket?
Agnès, hvorfor skreg du?
- Agnès? - Flyt dig.
Er du okay, søde?
- Hvad er der? - Hvorfor er hun herinde?
Hvorfor skreg du? Kom her.
Hvorfor er du herinde?
Er alt i orden?
Jorden til Agnès!
Kan du se mig?
Agnès, se på mig.
Hvad er dette?
- Se! - For fanden da!
- Det er ikke sandt! - Hvad?
Hunden.
- Hvad så? - Den var bundet der.
Hun har sgu spist den. Jeg sværger på, at hun gjorde det.
For fanden!
- Spiser du hunde, din psykopat? - Det er ikke sandt...
Du er jo syg i hovedet! Har du spist en hund?
Føj for fanden!
Du er fuldstændig vanvittig!
- Dybt syg! - Ja, syg!
Hun er et monster!
- Det er forfærdeligt. - Hvordan kunne hun gøre det?
Dominique!
Hvor fanden er du?
Der er du!
Hvor har du været?
Kom, nu går vi.
Det giver ingen mening at prøve at forstå. Ting som dette kan ikke forklares.
I skal vide, at vi ser skøre ting som dette hver dag.
Det er en skør verden. Folk går amok. Vi kan ikke gøre noget ved det.
- Men stadig... - Jeg forstår, men...
Det er en ven. Det er anderledes.
At spise en lille hund er modbydeligt. Hvem gør det?
I må se det fra den lyse side. Der var ingen, der døde.
- Jo, det var der faktisk. - Jeg mente mennesker.
Hvis hund var det?
Det var din. Fortæl det.
Ja, præcis. Den var min og min vens.
Vi deler ejerskab.
- Så du er ikke ked af det? - Jeg ved det ikke.
- Det er ikke sunket ind endnu. - Ja, sådan er det.
Ja, det er ikke sunket ind... Ja, ja.
De gav mig en stor sprøjte.
Nu taler jeg mere stille.
Det er rart at tale mere stille.
Du har ingen anelse.
Ja, det er også rart for mig.
Jeg burde få sprøjter hele tiden.
- Det ville værre dejligt. - Sådan bliver det nok i fremtiden.
De tager sig af dig.
Jeg skal sige noget, inden jeg sover.
Det er meget vigtigt.
Selvfølgelig.
- Der var en flue derinde. - Ja, rummet er fuld af fluer.
Nej, det var en kæmpe, modbydelig flue.
Derfor skreg jeg.
Og jeg tror, at fluen spiste hunden.
Så du skal gå til politiet og fortælle sandheden,
så de lader mig gå, og vi kan hænge ud hele ferien.
Nej, du er blevet skør.
- Hvad? - Du er blevet komplet tosset.
Cécile, du kender mig. Det var ikke mig.
Kom nu...
Jeg kan intet gøre. Jeg er ked af det.
Cécile, det var ikke mig!
Det var fluen!
- Hvad laver du? Er du dum? - Som et minde. Det her er helt vildt!
- En dårligt minde, din idiot. - Det er lort!
Stop det nu! Du kritiserer konstant!
Hej. Jeg har bare et stykke papir, som I skal underskrive.
Det er ikke noget særligt. Her står der bare...
at I er tilfredse med vores indgriben i dag,
at alt gik godt, at vi viste respekt,
og at vi opfyldte alle jeres forventninger. Intet mere.
Så vi kan vise vores overordnede, at jobbet var godt udført.
- I må gerne læse det igen. - Okay.
Og underskriv her, hvis I er tilfredse, selvfølgelig.
Her.
Tak.
Jeg kan fandme ikke tro det!
- Cécile? - Ja.
- Genkender du mig ikke? - Undskyld?
Fred! Fred Breton!
- Det er umuligt. - Hvad er umuligt?
Vil du have bevis?
Vent, så får du et bevis.
Se.
Virker det bekendt?
- Fred? - Ja, min gamle ven!
- Hvem er så den anden? - Ingen anelse. Det er fandme uhyggeligt.
- Den anden? - Der er en anden Fred.
Ja, der er mange Fred'er! Det er et almindeligt fornavn.
Hvad er oddsene for det? Utroligt!
Manu, vi er afsløret! Vi må væk!
Start.
Prøv igen.
Skynd dig!
Godt at se dig.
Ærgerligt, at det var under disse omstændigheder. Sådan er livet.
Det var vanvittigt! Så du?
Det var fedt!
Tyr, at vi undslap pigen, der troede, at hun kendte mig.
Tyr, at vi undslap pigen...
som troede, hun kendte mig.
Hvad gør vi nu?
Vi er tilbage ved start.
Lad mig prøve noget.
Ja.
Vent. Der er nogen her.
Jeg er her for jobbet.
Til Michel-Michel.
Er det her?
Ja.
Må jeg tale med ham?
Raimondos fyr, der aldrig dukkede op, er lige ankommet.
- Virkelig? - Han er her.
Før ham ind.
Sid ned.
Fortæl mig det så.
Jeg havde mange problemer, så...
Jeg er tre dage forsinket, det ved jeg. Undskyld.
Men jeg vil bare sige, at jeg stadig er klar.
Og jeg har en bil med bagagerum.
Alt er godt. Jeg er klar.
Hvor godt.
Okay så.
Jean-Gab!
Jeg kommer.
- Hvordan gik det? - Helt seriøst? Michel-Michel er vildt rar!
Chef, den unge mand har noget til dig.
- Den her er til dig. - Ja, fra Michel-Michel.
- Nemlig. - Det var på tide. Du er sent på den.
Vi undskylder. Vi havde en hændelse med et insekt.
Men under alle omstændigheder...
Her er i hvert fald kufferten.
Okay, lad mig se.
Jøsses...
Fantastisk.
Vis os.
Kan I lide det?
- Fedt, far. - Meget fint.
Fedt nok. Jeg kan lide det.
Her.
Du kan gå nu. Tak.
Manu!
- Hvad er der? - Kom!
- Nu? - Ja, kom nu!
- Hvad er der? - Hun er klar.
- Dominique. - Hvad så?
- Hun er klar. - Seriøst?
- Det er klart. - Er det sandt?
Hundrede procent.
I dag er den store dag.
Fint med mig. Hvad gør vi?
- En test. - Ja, en test.
Kan du se dette? Det her!
Hent det til mig.
Jeg ved, at du kan gøre det. Det her!
Jeg ved, at du kan gøre det. For mig.
Okay? Har du forstået det?
Det her.
Hent det.
Okay?
Hun forstår.
- Tror du? - Ja, det skal nok gå.
Stå stille.
Sådan.
Jeg er virkelig rørt.
Dominique, forstår du? Du skal hente...
For pokker.
Hvad hvis hun aldrig vender tilbage?
Hvorfor siger du det? Hun kommer tilbage.
Nej, jeg siger bare...
Selvom hun ikke gør det, og dit projekt mislykkes,
og vi ikke bliver rige...
- Ja, og? - Det gør ikke noget.
- Egentlig er jeg ligeglad. - Hvad sagde du?
Det gør ikke noget.
Se, vi har det godt her.
Ja.
Men...
Tror du virkelig, hun ikke kommer tilbage?
Helt ærligt, Jean-Gab... Det er en flue.
Ja...
Du har ret. Det er en flue.
Hvorfor slide os ihjel for at blive rige?
- Mig og mine projekter... - Også mig. Det er også min skyld.
Vi ville bare have penge.
Præcis.
Ved du hvad? Ægte rigdom er venskab.
Manu, følelsestyr!
Følelsestyr.
Jeg er pompøs, fordi jeg er sammen med min makker.
Og hvem ved, hvad der vil ske i morgen?
Jeg har det rigtig godt nu.
Ja. Også mig.
- Vi er ligeglade! - Ja, vi er ligeglade.
- Og hvad så? - Og hvad så?
Vi fejrer med lidt kaffe.
Hvor meget har vi tilbage?
Måske nok til en sandwich!
Ja, absolut.
Jeg har otte euro...
Halvtreds cent. 8,50 euro.
- Så lad os køre. - Ja, helt sikkert.
Tekster af: Jesper Sodemann