‫איליי, חבר?‬
‫איליי?‬
‫איליי.‬
‫אתה שומע אותי, חבר?‬
‫אשים לך את מסיכת החמצן.‬
‫תיקח כמה נשימות עמוקות.‬
‫אתה תרגיש משהו קצת קר.‬
‫- ילד בולע יקום -‬
‫- פרק 3: רוץ ילד רוץ -‬
‫ברוך שובך לעולם האמיתי, חבר.‬
‫מה שלומך?‬
‫מים.‬
‫איפה אני?‬
‫רויאל בריסביין.‬
‫חיברו לי את האצבע בחזרה?‬ ‫-מצטער, חבר.‬
‫מסתבר שזה היה בלתי אפשרי.‬
‫איפה אמא שלי?‬
‫המשטרה לקחה אותה לחקירה.‬
‫אנחנו חוששים לשלומו ולבריאותו של בנך…‬
‫מה בקשר ללייל?‬
‫תשכח מלייל. עכשיו אתה צריך לדאוג לאמא שלך.‬
‫היא בטח תלך לכלא.‬
‫על מה? לכמה זמן?‬
‫סחר והחזקה, ארבע עד חמש שנים.‬
‫לא, זה… היא לא עשתה כלום.‬ ‫לייל ואני עשינו את זה.‬
‫כן, טוב, זה לא מה שהיא אומרת.‬
‫אמא לא עשתה כלום, אני זה שצריך ללכת לכלא.‬
‫תיזהר במה שאתה מבקש.‬
‫מה לגבי הבחורים שחטפו את לייל?‬
‫אני לא יודע על זה כלום,‬ ‫ותרשה לי לתת לך עצה: גם אתה לא יודע.‬
‫אני אספר להם…‬ ‫-איליי!‬
‫אני אגיד להם שביק דאנג‬ ‫מספקת הרואין לכל העיירה‬
‫ומשחדת שוטרים.‬
‫תסתום את הפה המזוין שלך!‬
‫אני אגיד…‬ ‫-תוריד את הקול. תסתום.‬
‫…שאייבן לקח את לייל, וחתך לי את האצבע.‬
‫זה לא הסיפור שאמא שלך סיפרה להם.‬
‫מה היא אמרה להם?‬
‫היא אמרה שאתה וגאס‬ ‫השתוללתם עם בובות של "מלחמת הכוכבים",‬
‫ושרציתם לחתוך‬ ‫את דארת' ויידר לשניים עם גרזן.‬
‫ואז גאס לקח תנופה,‬
‫חתך לך את האצבע,‬
‫אמא שלך התעלפה מההלם, וקיבלה מכה בראש.‬
‫אלוהים, סלים.‬
‫כן, טוב, זה הסיפור שלה והיא דבקה בו.‬
‫למה?‬
‫בטח כדי להגן עליך,‬ ‫ועכשיו אתה צריך להגן עליה.‬
‫תחתמי פה.‬
‫דברים רעים קורים לאנשים‬ ‫שמדברים על אתה-יודע-מי.‬
‫- פרנסס בל‬ ‫חתימת האסירה -‬
‫לא רק לך, אלא גם לאנשים שאתה אוהב.‬
‫לא, זה לא בסדר.‬ ‫אנחנו לגמרי צריכים לספר למישהו.‬
‫כן, ולמי נספר? המשטרה מעורבת בזה, חבר.‬
‫אכפת לך ממה שיקרה ללייל, נכון?‬
‫ברור שאכפת לי. אבל אכפת לי יותר‬ ‫ממה שיקרה לך, לגאס ולאמא שלך.‬
‫אני אגיד לך דבר אחד…‬
‫שמישהו יתקשר למשטרה!‬
‫…לא משנה במה לייל הסתבך,‬
‫הדבר האחרון שהוא רוצה זה‬ ‫שתהיה מעורב בזה איתו.‬
‫והדרך הטובה ביותר‬ ‫לעזור ללייל היא לא להגיד כלום.‬
‫בכל רגע, תיכנס לכאן מישהי, ד"ר ברנאן,‬ ‫ותבקש ממך לספר את הגרסה שלך.‬
‫אז אתה צריך להחליט ברגע זה‬ ‫מה אתה הולך להגיד לה.‬
‫אם תקבל את ההחלטה הלא נכונה,‬ ‫לא תפסיד רק את לייל,‬
‫אלא גם את גאס ואת אמא שלך, במכה אחת.‬ ‫-השלט הפוך.‬
‫רק בגלל שאמא שלך בכלא,‬
‫זה לא אומר שהם לא יכולים להגיע אליה,‬ ‫ברור לך?‬
‫- בל פ'‬ ‫19 בנובמבר 1985 -‬
‫אמרת לי שאתה רוצה להיות אדם טוב.‬
‫זה מבחן.‬
‫שום מבחן לא שווה כלום‬ ‫אלא אם קשה לעבור אותו.‬
‫וזה המבחן שלך.‬
‫איפה גאס? אני רוצה לדבר עם גאס.‬
‫כן, טוב, הוא אצל רוברט.‬
‫אצל רוברט? מה הוא עושה שם?‬
‫הוא אבא שלך. לשם אתם שייכים, שניכם.‬
‫זין! כבר שנים שאנחנו לא בקשר איתו!‬
‫איליי!‬ ‫-מי אמר שאנחנו חייבים להיות אצלו?‬
‫תעשה מה שאומרים לך לשם שינוי!‬
‫זה לא נשמע טוב.‬ ‫אתה צריך לבדוק את השיעול הזה.‬
‫לא. אתם הרופאים פשוט תנסו למנוע ממני למות.‬
‫שמי האלידיי, חבר של המשפחה.‬
‫בסדר. אז לאייליי יש מקום‬ ‫ללכת אליו כשנשחרר אותו?‬
‫לא.‬ ‫-הוא יגור אצל אבא שלו.‬
‫יש לי ברירה?‬
‫ילד טוב. טוב, אז…‬
‫יש לך פה בגדים.‬
‫עשרים דולר למונית.‬
‫והמכתב הזה הגיע בשבילך,‬ ‫מהחבר שלך בבוגו רוד.‬
‫אם אתה רוצה ליצור איתי קשר,‬ ‫תתקשר לגיל בחנות המשקאות.‬
‫תגיד שיש לך הודעה לסלים.‬
‫בסדר?‬
‫אוקיי.‬
‫סלים האלידיי, הוא לא ה…‬ ‫-מה?‬
‫רוצח נהג המונית?‬ ‫-הוא לא הרג את הבחור ההוא.‬
‫טוב, בכל אופן,‬ ‫תגיד לו שהוא צריך לעשות רנטגן חזה.‬
‫טוב, בוא נראה את היד שלך.‬
‫שמעתי שאיבדת את האצבע המיוחדת שלך.‬
‫בסדר, בוא נראה איך הפצע הזה מחלים, הא?‬
‫למה אי אפשר לתפור אותה בחזרה?‬ ‫-טוב, זה מסובך.‬
‫קשה מאוד לחבר את העצבים,‬
‫וגם אם מצליחים לגרום להם לגדול בחזרה,‬
‫האצבע נוטה להתקשות‬ ‫בזמן שהיא מחכה לחיבור מחדש.‬
‫ואז אתה פשוט מוצא את עצמך‬ ‫עם קרס חסר תועלת וחסר תחושה,‬
‫הוא נתפס בבגדים, מפריע.‬
‫זאת אומרת, למען האמת, עדיף לך בלעדיה.‬
‫זה חתך יפה.‬
‫זה בטח היה גרזן ממש חד.‬
‫אנחנו עסוקים כאן, כריסטופר. מה אתה רוצה?‬
‫משככי הכאבים שוב חלשים מדי.‬ ‫-בלתי אפשרי. הכפלתי את המינון.‬
‫הם עדיין חלשים מדי!‬ ‫אני גוסס ואת נותנת לי מינון חלש?‬
‫פשוט לך מכאן, כריסטופר, וסגור את הווילון.‬ ‫אבוא לראות אותך אחר כך.‬
‫מה הבעיה שלו?‬ ‫-גידול במוח.‬
‫זה חרא.‬ ‫-כן, זה גם מה שהוא חושב.‬
‫למה לא עושים לו ניתוח?‬
‫אני לא בטוחה למה.‬
‫הם מנסים לראות אם נצליח‬ ‫לכווץ את הגידול שלו קודם.‬
‫בסדר,‬
‫אז מה אמרת?‬
‫על התאונה עם הגרזן כשאחיך כרת לך את האצבע.‬
‫ובכן, החלטנו‬
‫להוציא להורג את דארת' ויידר‬ ‫כדי לנקום בו על הרצח של אובי ואן קנובי.‬
‫מה? לא. אתה חושב שאובי ואן קנובי מת?‬
‫טוב, ערפו את ראשו בחרב אור והוא נעלם, אז…‬
‫נעלם זה לא אותו דבר כמו מת.‬
‫בדיוק.‬
‫בסדר.‬
‫טוב, אתה יכול להראות לי‬
‫איך החזקת את דארת' ויידר?‬
‫ככה.‬
‫כן, טוב, ואחיך,‬
‫הוא לקח תנופה אדירה עם גרזן,‬
‫חתך לך את האצבע, בצורה נקייה דרך המפרק,‬
‫מבלי לפגוע באף אחת מהאצבעות האחרות?‬
‫נראה לי.‬
‫וואו, זו חבטה ממש מדויקת.‬
‫ואז אמא שלך נכנסה, החליקה על הדם,‬
‫ואיבדה את ההכרה?‬
‫אם זה מה שהיא אמרה לשוטרים, אז כן.‬
‫מה שאני שואלת, איליי,‬
‫הוא אם אתה רוצה לשנות את הסיפור‬
‫שסיפרת לי עכשיו באופן כלשהו.‬
‫לא, לא הייתי רוצה.‬
‫אוקיי. בסדר.‬
‫טוב, אני אבוא לראות אותך קצת יותר מאוחר,‬
‫והמשטרה אולי תגיע מחר.‬
‫יש בלש ששמו טים קוטון שרוצה לדבר איתך.‬
‫טוב, בסדר.‬
‫כן, היא תודה באשמה,‬ ‫אז אין לנו בעיה עם זה.‬
‫כל הראיות יצביעו על כך‬ ‫שהבן זוג שלה ברח מהמקום.‬
‫אני אלך לבקר את הילד מחר.‬
‫ואוודא שהוא יודע שהוא צריך להיות בשקט.‬
‫היי. בוקר טוב, מותק.‬
‫אמא שלך לא תעזור לך עכשיו.‬
‫אלכס היקר, סלח לי על כתב היד העקום.‬
‫בקיצור, הגעתי לבית חולים לפני יומיים‬
‫אחרי מחלוקת עם גרזן.‬
‫הרופאה חושבת שאני מחלים ממש מהר.‬
‫אולי כי זה היה חתך נקי.‬
‫למי אתה כותב?‬ ‫-לחבר שלי.‬
‫חבר בכלא בוגו רוד?‬
‫אתה חושב שזה דבר רע?‬ ‫-על מה החבר שלך הלך לכלא?‬
‫הוא היה סמל משמעת בכנופיית אופנועים.‬ ‫-הבנתי.‬
‫אז הוא פסיכופת, ויודע את הכתובת שלך עכשיו.‬
‫זה די טיפשי.‬ ‫-הוא נשמע ידידותי במכתבים שלו.‬
‫אם הוא אופנוען, הוא פסיכופת.‬ ‫-אתה מכיר הרבה אופנוענים, מה?‬
‫לא, אבל אמא שלי מכירה.‬
‫ד"ר ברנן אמרה שיש לך סרטן במוח.‬ ‫-אז מה?‬
‫עכשיו תתחיל לכתוב מכתבים לחולי סרטן?‬
‫לא אם הם שמוקים כמוך.‬
‫אני כריסטופר.‬ ‫-איליי.‬
‫נשמע כמו שם של בת.‬
‫לא נכון. אבא שלי קיבל אותו מספר שהוא קרא.‬
‫ביקשתי שישימו "על טעם ועל ריח",‬ ‫אבל יש יותר ילדים קטנים מגדולים,‬
‫אז כולנו חייבים לצפות בזה.‬ ‫החארות הקטנים יוכלו כל החיים שלהם‬
‫לצפות במה שהם רוצים.‬
‫אני אמות בעוד שלושה חודשים‬ ‫ולא יכול לצפות במה שמתחשק לי.‬
‫שלושה חודשים? ברצינות?‬
‫אלא אם הם יוכלו לנתח. אז מה קרה ליד שלך?‬
‫רוצה לדעת את האמת?‬ ‫-לא.‬
‫אני רוצה שתמכור לי שקרים‬ ‫כמו שכולם עושים כאן.‬
‫טוב, האבא החורג שלי הוא סוחר הרואין,‬
‫והמוציא לפועל של הרשת שלו‬
‫כרת לי את האצבע עם סכין ציד ענקית.‬
‫למה הוא עשה את זה?‬
‫הוא חושב שלאבא החורג שלי יש מחבוא איפשהו.‬ ‫-ויש לו?‬
‫אין לי מושג.‬
‫טוב, איפה הוא עכשיו, האבא החורג שלך?‬
‫אני לא יודע.‬
‫הם ריסקו לו את הפרצוף‬ ‫ואז הם גררו אותו מהבית,‬
‫ואז הם גרמו לאמא שלי לאבד את ההכרה, אז…‬
‫זה רציני, אחי.‬
‫כן.‬
‫כן, אני רק צריך לצאת מכאן ממש דחוף,‬
‫ולסגור עסקה עם החוטפים האלה.‬
‫אתה לא עובד עליי, נכון?‬ ‫-מה פתאום?‬
‫אתה סתם פסיכי שימות בעוד שלושה חודשים.‬
‫אד איך אתה מתכנן לצאת מכאן?‬
‫אני אחכה לעגלת התה, הם יגיעו בשלוש,‬
‫אני אצור הסחת דעת כשהדלתות לא נעולות.‬
‫איזו הסחת דעת?‬
‫טוב, כשחבר שלי, סלים,‬ ‫ניסה לברוח מכלא בוגו רוד,‬
‫הצית ערמה גדולה של מילוי מזרנים‬ ‫כדי להסיח את דעת השומרים.‬
‫התוכנית שלו הייתה‬ ‫לצאת מהגג ולקפוץ מעבר לחומה.‬
‫זה הצליח?‬
‫עזוב אותי, בן זונה.‬
‫לא, לא באותה פעם, אבל הוא היה ממש קרוב.‬
‫אני יכול לעשות בשבילך הסחת דעת.‬ ‫רק תן לי דקה.‬
‫"סרט אימה בטלוויזיה שלי‬
‫"סרט אימה בטלוויזיה שלי"‬
‫כריסטופר, תירגע.‬
‫אמרתי לכם שאני רוצה‬ ‫לצפות ב"על טעם ועל ריח".‬
‫תניח את הטלוויזיה עכשיו.‬
‫"מוציא אותי מדעתי ישר מהמוח שלי"‬
‫מאיפה זה הגיע?‬
‫שם, ממחלקת הילדים.‬
‫יש טלוויזיה במכונית שלי.‬
‫איזה מין בית חולים אתם מנהלים כאן?‬
‫- הפרלמנט ביטל חקירת שחיתות במשטרה -‬
‫- מאת קייטלין ספייס -‬
‫- הקורייר-מייל -‬
‫האוטובוס הבא נוסע לדארה?‬
‫דארה…‬
‫תנשך לי את היד.‬
‫קדימה. תנשוך אותה חזק ככל שתוכל. נו כבר!‬
‫רק נשיכה. קדימה, תנשוך אותה.‬
‫המז"פ חיפשו בכל חור אצלכם בבית,‬
‫אז פריצה היא כנראה‬ ‫לא הבחירה הכי מוצלחת שלך.‬
‫היי, ג'ין.‬
‫אני רק צריך לקחת משהו מבפנים.‬
‫היה כאן בלגן רציני באותו לילה.‬
‫מה קרה?‬
‫טוב, אני וגאס החלטנו‬
‫לחתוך בובת צעצוע לשניים עם גרזן,‬
‫ובמקום, הוא כרת לי אצבע.‬
‫כן.‬
‫כי כשהסתכלתי מהחלון,‬
‫ראיתי שני בחורים גוררים את לייל‬ ‫ומכניסים אותו לתא מטען של מכונית.‬
‫אמרת את זה לשוטרים?‬
‫תהיה בטוח.‬ ‫-ומה הם אמרו?‬
‫הם אמרו לי לא לדבר על זה‬ ‫למען ביטחוני האישי.‬
‫כן, הגיוני.‬
‫יש חדש בקשר ללייל?‬
‫לא, אבל אני אמצא אותו‬ ‫לפני שיקרה לו משהו רע.‬
‫נראה לי שכבר איחרת את המועד, חבריקו.‬
‫כן.‬
‫אבל…‬
‫פעם הוא ביקש ממני‬ ‫לשמור מפתח לדלת האחורית.‬
‫ליום סגריר, הוא אמר.‬
‫אבל לא יורד גשם.‬ ‫-חבר…‬
‫לפי מה שראיתי, יורד גשם זלעפות.‬
‫לא ראיתי אותך, בסדר?‬
‫תודה, ג'ין.‬
‫לייל!‬
‫אמא!‬
‫לא.‬
‫לא!‬
‫מי זה?‬
‫מה אתה עושה שם?‬
‫אני מחפש את המחבוא הסודי של לייל.‬
‫איך אתה יודע שללייל יש מחבוא?‬
‫טוב, אייבן קרול חשב שיש לו.‬
‫בגלל זה הוא כרת לי את האצבע המזוינת,‬ ‫כי הוא רוצה שכולם יפחדו ממנו עד מוות.‬
‫ובגלל זה אף אחד מהמבוגרים‬ ‫לא מוכן לעזור לי, ואין לי מושג איפה לייל.‬
‫ואני אפילו לא יודע עם מי אני מדבר!‬
‫נניח שתמצא את המחבוא של לייל,‬ ‫מה תעשה איתו?‬
‫אני אציע אותו לאייבן קרול,‬ ‫אם הוא ישחרר את לייל.‬
‫ועם מי תדבר כדי למצוא את אייבן?‬
‫לא יודע. עם השוטרים?‬ ‫-תחשוב שוב.‬
‫אולי עם ביק דאנג?‬
‫שמור על עצמך, איליי.‬ ‫-רגע. לא! רגע! בחייך…‬
‫שלום, מי זה?‬
‫ביק נמצאת?‬
‫זה איליי בל, חבר של דארן.‬
‫רגע אחד, בבקשה.‬
‫שלום.‬ ‫-היי.‬
‫נעליים.‬
‫בוא איתי.‬
‫- גלגל המזל -‬
‫ועכשיו, הנה טרוי, מנחה הגלגל האהוב עלינו.‬
‫תודה רבה. כן, זה "גלגל המזל".‬ ‫וגם הפעם יש לנו פרסים נהדרים.‬
‫ויש לנו כאן כמה מתמודדים מקסימים‬ ‫שיזכו בכולם.‬
‫אנחנו פשוט אוהבים לתת דברים…‬
‫איליי בל.‬
‫מה אתה רוצה?‬
‫אמרת פעם שאני יכול לבוא לדבר איתך מתישהו.‬
‫אני זקוק לעזרתך.‬ ‫-אתה מטונף, לך לעמוד שם.‬
‫למה שארצה לדבר איתך?‬
‫אתה בגדת בי.‬
‫לא נכון. איך בגדתי בך?‬
‫אתה ולייל, מכרתם הרואין מלוכלך,‬ ‫ואמרתם שהוא שלי.‬
‫ההרואין של ביק דאנג היה 100 אחוז טהור.‬
‫עכשיו לייל הרס את המוניטין שלי.‬
‫דאסטין ואנג חושב שהוא יכול להשתלט על השוק.‬
‫אני בטוח שלייל לא תכנן את זה.‬
‫אף אחד לא תכנן את מלחמת וייטנאם,‬ ‫אבל היא קרתה.‬
‫לא תכננתי שהסירה של הוריי תטבע,‬ ‫אבל גם זה קרה.‬
‫הרבה דברים רעים קורים בלי תכנון.‬
‫למה אתה עדיין כאן?‬ ‫-אני צריך לדבר עם אייבן קרול.‬
‫תוכלי ליצור איתו קשר בשבילי?‬ ‫הוא היה במסיבה שלך.‬
‫זה לא עסק שלי.‬
‫גם לא שלך.‬ ‫לא אם אתה לא רוצה לגמור כמו לייל.‬
‫רגע, אז מה קרה ללייל?‬ ‫-אני לא יודעת מה קרה.‬
‫אתה היית אמור לעזור לי, אבל פישלת.‬
‫לך הביתה, תעשה אמבטיה.‬
‫אין לי בית.‬
‫זו לא בעיה שלי.‬
‫…מכונית עם ביצועים מעולים,‬ ‫אחת שתמיד תצאו איתה לדרכים.‬
‫היא נוסעת כמו חלום,‬ ‫כיף לנסוע בה ממקום למקום.‬
‫גאס?‬
‫היי, איליי.‬
‫ידעתי שתגיע בסופו של דבר.‬
‫אתה עדיין מדבר.‬
‫זה טוב.‬
‫אז כמה זמן אתה כבר אצל רוברט?‬
‫כמה ימים.‬
‫אז הוא בפנים?‬ ‫-רק תיזהר.‬
‫הוא קצת לא צפוי כשהוא שיכור.‬
‫מה הרעש הנוראי הזה?‬ ‫-הוא שר.‬
‫"אז בואי גם את‬
‫"בואי‬ ‫כן, כן, כן‬
‫"כן, כן, כן"‬
‫אבא?‬
‫קדימה!‬
‫"תני קצת"‬
‫פאק.‬
‫אלוהים.‬
‫אתה בסדר, אבא?‬
‫זה אני, איליי.‬
‫אבא?‬
‫זונה.‬
‫אבא! אבא, תפסיק, זה איליי!‬
‫אל תדאג, זה רק בגלל הבירה המחוזקת כפליים.‬
‫הוא לא זיהה אותך. הוא די מתוק כשהוא פיכח.‬
‫תעזור לי לגרור אותו לשם.‬ ‫-בסדר.‬
‫מצאתי מנעול ישן מתחת לבית.‬
‫יש כאן משהו לאכול?‬ ‫-הוא מבזבז את דמי האבטלה שלו על אלכוהול.‬
‫לא הייתי אוכל שום דבר מזה.‬
‫זה בוץ או חרא על המכנסיים שלך?‬ ‫-זה רק בוץ.‬
‫הייתי במנהרה ברחוב סנדקאן‬ ‫וחיפשתי את הסמים שלייל החביא.‬
‫אם ניתן אותה, הם ישחררו אותו.‬
‫זה רק הוגן.‬
‫אני לא חושב שככה פועל המוח הפלילי.‬
‫תן לי לטפל בזה.‬
‫איך היד שלך?‬
‫היא בסדר. קצת כואבת.‬
‫למען האמת, נראה לי שהם כבר הרגו את לייל.‬
‫בטח נפטרו מהגופה שלו.‬ ‫-בחייך, גאס.‬
‫אנחנו לא יכולים לוותר ככה על לייל.‬
‫הוא כתב לך משהו באוויר לפני שהם לקחו אותו.‬
‫מה הוא כתב לך?‬
‫"אני אוהב אותך, קיו-אס-אל-ג'י."‬
‫מה זה קיו-אס-אל-ג'י?‬
‫באותו רגע הם הכו אותו, והאותיות התערבלו.‬
‫מצטער, איליי.‬
‫רוצה לראות את שאר הבית? אעשה לך סיור.‬
‫בטח.‬
‫זו הספרייה שלו.‬
‫הוא אמר שהוא קרא את כולם,‬ ‫וזה לא בלתי אפשרי,‬
‫בהתחשב בכך שכל היום הוא רק קורא ושותה‬
‫וצופה ב"מכירת המאה".‬
‫- אלן גרנר‬ ‫הווירדסטון של בריסינגאמן -‬
‫אני זוכר את הספר הזה.‬
‫אין לנו שמיכות,‬ ‫אבל אתה יכול לקבל את המעיל הזה.‬
‫אני אתקשר למפעל התותבות,‬ ‫כי אם הם תיקנו את הפרצוף של אייבן קרול,‬
‫אז הם חייבים לדעת איפה הוא גר, נכון?‬
‫אני מציע שנדבר קודם עם סלים.‬ ‫נראה אם הוא יסכים שנישאר אצלו קצת.‬
‫מה דעתך?‬ ‫-בסדר.‬
‫אל תפסיק לדבר, גאס.‬
‫שלום?‬
‫גאסי!‬
‫גאס!‬
‫גאס?‬
‫סלים!‬
‫היי. איליי, גאס. מה אתם עושים כאן?‬
‫איליי חושב שעלינו למצוא את אייבן קרול,‬ ‫ולעשות איתו עסקה.‬
‫אין שום סיכוי שאתם תעשו את זה,‬ ‫וכבר אמרתי לך למה.‬
‫אני שמח שהקול שלך חזר.‬
‫כבר הלכתם לבקר את אמא שלכם בכלא?‬ ‫-לא. עוד לא.‬
‫אנחנו צריכים מבוגר אחראי שייקח אותנו.‬
‫אז תבקשו מרוברט.‬ ‫-פגשת אותו פעם?‬
‫הוא אלכוהוליסט לא יוצלח‬ ‫והבית שלו הוא חורבה.‬
‫טוב, אתם לא יכולים להישאר כאן.‬
‫למה לא?‬ ‫חשבתי שאתה חבר שלנו, סלים.‬
‫כן. אבל אם תישארו, ימצאו אתכם,‬ ‫וישלחו אתכם למוסד.‬
‫כמו שעשו לי בגילכם, ואתם רואים מה יצא מזה.‬
‫מה אם נתחבא כאן עד ש…‬
‫עד שמה? הם ימצאו אתכם.‬
‫אתם מדברים על פושע מסוכן,‬ ‫על שוטרים מושחתים ועל אגף החינוך.‬
‫הם יודעים הכול והם חסרי רחמים.‬
‫מה לא בסדר אצל רוברט?‬ ‫-הכול.‬
‫למען האמת, הוא די מעורער.‬
‫הוא חשב שאיליי הוא פורץ‬ ‫ותקף אותו עם ידית של גרזן.‬
‫טוב, אתם צריכים לדאוג‬ ‫שהוא יפסיק לשתות, נכון? לגמול אותו.‬
‫שבו. אני אכין לכם קצת לחם ותה,‬ ‫ואסיע אתכם חזרה העירה.‬
‫לא צריך, אנחנו נסתדר בעצמנו.‬ ‫קדימה, גאס, בוא נלך.‬
‫איליי.‬
‫אל תתעצבן. אני רק מנסה להיות מעשי.‬ ‫-אתה מתנהג כמו פחדן.‬
‫אני מנסה להסביר איך המערכת עובדת.‬
‫אם תמשיך ככה,‬ ‫אמא שלך לא תראה אור יום, וכנראה גם אתה לא.‬
‫ואתם שניכם תמצאו את עצמכם במוסד,‬
‫ואותי יכניסו לרשימת הפדופילים.‬
‫הנה, תן לי לתת לך כסף בכל מקרה.‬
‫תשמור את הכסף המזוין שלך!‬ ‫גאס, אנחנו הולכים.‬
‫חבר, עכשיו אתה מדבר,‬ ‫תנסה לשכנע אותו להיות הגיוני.‬
‫אני הולך לעיתון.‬
‫אני אספר לקייטלין ספייס מה באמת קרה.‬
‫טעות גדולה, חבר.‬
‫אתה רק תחמיר את המצב לכולם.‬
‫איך זה יכול להיות גרוע יותר?‬
‫אמא שלנו בכלא על משהו שהיא לא עשתה,‬
‫והאבא החורג שלנו,‬ ‫נחטף על ידי פסיכופת רצחני,‬
‫המשטרה רוצה להכניס אותנו למוסד לעבריינים,‬
‫ואבא שלנו ניסה‬ ‫לרוצץ לי הגולגולת עם ידית גרזן מזוינת!‬
‫עכשיו תגיד לי דבר אחד‬ ‫שיכול להיות גרוע יותר בתמונה הזאת!‬
‫- פרנקי -‬
‫- הקורייר-מייל -‬
‫שלום?‬
‫אפשר לעזור לך?‬
‫באתי לדבר עם קייטלין…‬ ‫-תלחץ על הכפתור כשאתה מדבר, בבקשה.‬
‫אני איליי בל, באתי לקייטלין ספייס.‬
‫היא מצפה לך?‬
‫לא, אבל יש לי סיפור בשבילה.‬ ‫-איזה מין סיפור?‬
‫זה סיפור פשע.‬
‫אתה עד?‬
‫לא, אני קורבן.‬
‫קייטלין עסוקה עם כתבה דחופה כרגע.‬
‫תרצה להשאיר את שמך ואת מספר הטלפון שלך,‬ ‫והיא תחזור אליך?‬
‫תגידי לה שאוכל‬ ‫לסדר לה ראיון עם סלים האלידיי.‬
‫תמתין רגע.‬
‫היי, קייטלין.‬
‫כן, יש כאן מישהו בשם איליי בל בדלת.‬
‫הוא אומר שהוא יכול‬ ‫להשיג לך ריאיון עם סלים האלידיי.‬
‫בסדר גמור.‬
‫תיכנס, היא תרד בעוד רגע.‬
‫אתה יכול לשבת שם.‬
‫הלו, קורייר-מייל.‬
‫בריאן יכול לחזור אליך?‬
‫הוא בפגישת בעלי מניות עם מר ברוז כרגע.‬
‫כן. בסדר.‬ ‫-אני רק יוצא להפסקת תה.‬
‫בסדר גמור. נדבר אחר כך. ביי.‬
‫אתה מחכה לי?‬
‫אני קייטלין.‬
‫אני…‬
‫כן, אני…‬
‫שנתחיל עם שמך המלא?‬
‫טוב, למה את צריכה לדעת אותו?‬
‫כי אני מתכננת לסרוג סוודר‬ ‫עם ראשי התיבות שלך.‬
‫זה…‬
‫כריסטופר.‬
‫בריאן.‬ ‫-אז לא איליי בל?‬
‫זה מה שאמרת לפקידת הקבלה.‬
‫כן.‬
‫אני אלך על איליי בל, טוב?‬ ‫-נוכל לעשות את זה בעילום שם?‬
‫למה?‬ ‫-כי יש אנשים שאני צריך להגן עליהם.‬
‫האיש שאני עומד לספר לך עליו‬ ‫עשה דברים איומים לאנשים.‬
‫בסדר, והם חברים של סלים האלידיי?‬
‫לא. הרבה יותר גרוע.‬
‫יש לזה קשר ליד שלך?‬
‫כן, אבל כדי להבין את זה כמו שצריך,‬ ‫אצטרך לחזור כמה שבועות אחורה.‬
‫בעצם, איליי, אפשר לגשת ישר לעניין?‬
‫רגל מקועקעת נשטפה לחוף בברייטון ביץ'.‬
‫משהו שאני צריכה לבדוק, אבל…‬
‫אתה בסדר?‬
‫איזה מין קעקוע?‬
‫תנו לי להיכנס!‬ ‫-אלוהים.‬
‫שיט, זה ריימונד לירי. הלן, איפה השומר?‬
‫הוא בהפסקה.‬
‫מר לירי, בבקשה, תתרחק מהזכוכית.‬
‫תנו לי להיכנס! אני יודע שברוז נמצא שם.‬
‫תנו לי להיכנס!‬ ‫-מי זה ריימונד לירי?‬
‫הוא קבלן בניין.‬ ‫הוא אומר שלקוח שלו לא הסכים לשלם לו,‬
‫הוא פשט את הרגל,‬ ‫ואז אשתו נכנסה לדיכאון והתאבדה.‬
‫הוא רוצה שהעיתון יספר את הסיפור שלו.‬ ‫-תנו לי להיכנס!‬
‫ולמה אתם לא?‬
‫כי הלקוח שלו, מר ברוז, הוא בעל מניות מרכזי‬
‫שכבר הוציא צו הרחקה.‬
‫כן, משטרה?‬
‫אני מתקשרת ממשרד הקורייר-מייל‬ ‫ברחוב הולט 2.‬
‫יש כאן מישהו שמנסה לפרוץ את הדלת.‬
‫הוא יהרוג את עצמו.‬ ‫-רגע, לא, אל תיתן לו להיכנס.‬
‫מר לירי.‬
‫איליי! איליי, תחזור לכאן.‬
‫לא תצליח לשכנע ככה אף אחד.‬ ‫פשוט תוותר. זה חסר טעם.‬
‫חבר?‬ ‫-זוז הצידה, ילד.‬
‫לך הביתה ותכתוב את זה במכתב.‬
‫זה חסר טעם.‬ ‫-איליי…‬
‫זוז הצידה!‬
‫הלן, תזעיקי אמבולנס.‬
‫איליי, אתה בסדר?‬
‫עכשיו את תכתבי עליו?‬
‫למען האמת, סביר להניח שלא.‬ ‫יש לו סוג של עבר פסיכיאטרי.‬
‫הרגל שהזכרת.‬
‫היא רגל של גבר, נכון?‬
‫עם שם של אישה עליה.‬
‫המשטרה עדיין לא מסרה פרטים.‬
‫שמה של האישה הוא פרנקי.‬
‫כן, ואיך אתה יודע את זה?‬ ‫-היא אמא שלי.‬
‫זוזו הצידה. כולם, תתרחקו.‬
‫לא, איליי!‬
‫הלו, קורייר-מייל.‬
‫היי, אני מצטער שברחתי.‬
‫זה לא משנה.‬
‫מישהו מצא רגל שנשטפה לחוף בברייטון ביץ',‬
‫והיה עליה קעקוע של שם.‬
‫שיט.‬
‫זה לא אומר שרצחו אותו.‬
‫אבל אתה צודק, בטח זה כן.‬
‫איליי, אתה עדיין מתכוון לדבר עם העיתונים?‬ ‫-לא, סלים צודק.‬
‫אנחנו רק צריכים לשתוק ו…‬
‫לטפל ברוברט‬
‫לפני שהמצב יתדרדר אפילו יותר.‬
‫זה רק אתה ואני, גאס.‬
‫אף אחד לא יעזור לנו.‬
‫בריאן?‬ ‫-כן?‬
‫מישהו בא לדבר איתי אחר הצהריים,‬
‫משהו הייתי רוצה להמשיך לבדוק.‬
‫כן, אין בעיה.‬
‫עכשיו, לפני שתברחי לנו,‬ ‫איפה את עומדת עם מר כריש רגל?‬
‫כי חבר ותיק במז"פ…‬
‫שלח את זה עבורך אחר הצהריים.‬
‫- סלים האלידיי‬ ‫איליי בל - "פרנקי"? -‬
‫- גבר לבן בשנות ה-30 עד ה-40‬ ‫קעקוע "פרנקי". -‬
‫- מבוסס על הספר מאת טרנט דלטון -‬
‫תרגום כתוביות: שלמה ליברמן‬