És la teva darrera oportunitat
d'evitar que passi una cosa molt desagradable.
Ens dius on tens la resta, Lyle?
Eli, em sap greu, nano.
Parla, Lyle!
Em sap greu, Frankie.
Emporteu-vos-el.
Lyle!
Mitjamerda.
No! No em foteu més!
- Truqueu a la policia! - Vinga!
Que algú truqui a la poli!
No em poseu al maleter! Vull anar al seient del darrere!
Entra-hi, hòstia!
T'estimo, Frankie!
Calla!
No…
Per ficar-te amb l'Ivan Kroll, cuc de merda.
Càgon…
Hòstia…
No!
La vida és molt diferent quan creixes en una família de delinqüents.
EPISODI 1: NOI SOSPITA QUELCOM
6 SETMANES ABANS
Però, fins i tot a Darra, hi ha escola, deures i adults manaires.
Els mateixos adults que la caguen i prenen decisions que els engarjolen.
Nois, lleveu-vos.
L'Slim està a punt d'arribar. Amunt.
He d'ajudar la mama i el meu padrastre a no cagar-la
perquè segueixin pel bon camí.
- Mama! Endevina! - Què?
L'Slim em deixarà anar pel carrer major.
Confio en tu.
Diu que condueixo millor que el Lyle.
Ostres.
Què estàs fent?
Doncs encara no ho sé ben bé. Demana-m'ho més tard.
Té bon aspecte.
Gràcies.
La mama és la millor del món.
Mira de fer el millor per a mi i el meu germà Gus
i nosaltres ho fem amb ella.
Té un defecte: confiar massa en la gent,
però potser no és cap defecte.
Crec que el nano vol conduir.
La idea d'escriure la carta va ser de l'Slim Halliday.
El deus conèixer de Boggo Road, on era per assassinat.
El nostre padrastre, el Lyle, el va conèixer a la presó
i ara l'Slim ens fa de cangur.
Vinga, cap al volant.
Estàs bé? Què escriu, el Gus?
Molt del que el meu germà escriu es fa realitat.
Deu ser la persona més llesta de tot Austràlia,
però no ha dit una paraula des que tenia set anys.
"El teu final és un malur blau mort."
Un què?
No ho sé. Res no té sentit abans que passi.
Vinga, som-hi.
Recorda-te'n. Embragatge i arrenca.
Molt bé. Ara, primera.
Pitja el pedal tranquil.
Així.
Va, som-hi.
- Tornem a la carretera. - Ei!
Gens malament…
Així, agafa'l fort.
Renoi!
Calma.
Sí, estàs conduint.
Ja m'escric amb l'Alex Bermuda, com em vas dir.
Li queden quatre anys si no es fica en embolics.
És suposar molt, això.
La presó és molt avorrida?
Com hi vas aguantar 25 anys?
Aprèn a conduir, hòstia!
El secret és dominar el temps.
Alentir-lo amb tot de detalls
o accelerar-lo per estar tan ocupat que et falten hores.
Ocupat amb què?
Ajuntant merda d'escarabat per poder signar,
fent el llit, llegint un llibre,
jugant tot sol als escacs, després amb qui guanyi.
Anant a pescar dins el teu cap a Redcliffe Jetty,
duent-te'n una bona peça, cuinant-la i veient la posta de sol.
- Frena. - Què?
Que frenis!
Això és el "cediu el pas".
Molt bé. Palanca en punt mort.
Arrenca.
Pitja el pedal tranquil.
L'Slim diu que viure sense incomplir la llei s'ha de fer com conduir.
"Pitjant el pedal tranquil".
Lyle!
Lyle, m'has vist conduir?
He conduït tot sol!
Sí, nano. Seràs un conductor de primera, ja ho veuràs.
- Millor que tu. - És clar que sí, Slim.
És clar.
Ei, què fas aquest vespre?
La Frankie té la classe de la Jane Fonda i jo tinc coses a fer.
Podries vigilar les criatures?
Que facin els deures i això.
Sí, quan vulguis.
Gràcies.
Ei, campió. Li has donat les gràcies?
- Ai! Gràcies, Slim! - És massa tard, ara.
Mama, he conduït fins a la fàbrica de ciment.
I he après a cedir el pas.
Ei, no tan ràpid.
Renta't les sabates i no corris.
Les guerres de les bandes de la droga recruen a Brisbane.
La Caitlyn Spies, del Courier-Mail, ens n'explica les novetats.
Només sabem que s'ha trobat el cos d'un home sense identificar…
Eli, apaga això.
…en un abocador a prop de Stapleton
sense el braç dret.
La policia relaciona el crim amb els conflictes
entre bandes asiàtiques rivals
i demanen que qualsevol que sàpiga res s'hi posi en contacte.
- Mama! - Són només les notícies.
Era la Caitlyn Spies.
Com si era el Mikhaïl Gorbatxov. Fes els deures.
L'ELI ESTIMA LA CAITLYN
Calla!
Nois, prou!
Eli, prou!
Avui el Lyle i jo sortim. L'Slim es queda amb vosaltres.
A on aneu?
Al cinema.
Slim, surts al diari.
Ja ho he vist.
- És qui et va engarjolar? - El mateix psicòpata corrupte.
Vas matar aquell taxista o no?
Tu què creus?
No ho sé, no em sembles violent.
No subestimis mai de què és capaç un home.
Creus que el Lyle torna a vendre cavall?
No ho sé. Per què no li ho preguntes?
No volia fer-lo sentir incòmode. Suposo que fa el que pot.
Ets un bon nano.
Tu creus?
Tu mira de no ficar-te en problemes.
Que el Lyle s'ocupi de les seves merdes.
Benvolgut Alex:
En la nostra família hi ha molt que no es diu,
sigui per protegir-nos o per no voler saber més del compte.
M'interessa saber què en penses tu, de dir massa o no dir prou.
Diria que les dues opcions poden acabar fatal.
Benvolgut Eli: Salutacions del teu amic Alex Bermuda
i els nois del sector B16.
Encara no em puc creure que coneguis l'Slim Halliday. Quina llegenda!
Sobre ficar-se en afers fora del teu control,
hi he pogut donar algunes voltes.
Som animals socials i és natural voler ajudar els altres,
però moltes males decisions es prenen en calent.
Per exemple: els guardes ens van treure la televisió per un petit incident
i el resultat no va ser bonic.
Com la sorra d'un rellotge,
així són els dies de la nostra vida.
A un pres, pots treure-li la llibertat, els drets o la humanitat,
però, per l'amor de Déu, no li treguis Days of Our Lives.
Adeu, Ruby Tuesday…
Vaig a veure els nens.
Estan bé.
QLD ARTICLES ESPORTIUS I PELL
Quina pel·li era?
La que vau veure ahir.
Ah, va estar molt bé.
La força de la tendresa.
De què va?
És romàntica.
- Té un final feliç? - Feliç i trist.
Menja, va.
El meu cap diu que podem portar els fills a la feina.
- Després ho expliqueu a classe. Guai, no? - Però no som els teus fills.
També és el dia de portar els mocosos a la feina,
en això hi entreu tots dos.
Què et va semblar la pel·li d'ahir?
- Què vam…? Això. - La força de la tendresa.
Boníssima.
Una pel·li de noies. Demana-li a la mama.
Ei…
On és el meu dallonses? Gràcies.
I el meu…?
Ets la millor.
Vaig tirant. Passeu-vos-ho bé a l'escola.
Saps que és físicament impossible?
I per això és la millor preparació per a la vida.
Creus que torna a traficar?
Jo crec que sí.
LA FA FELIÇ!
No si ella s'hi torna a enganxar.
Agafem una drecera?
Fot el camp, Astroboy! Aquest lloc és nostre.
Deixa'l estar, Gus.
Això, marxeu.
Gus, oi? No ens coneixíem.
Soc la Poppy Birkbeck, l'orientadora. Seu.
T'ho de dir:
has fet pensar molt els meus predecessors.
Hi ha consens que no tens cap problema físic.
Hi sents perfectament
i, òbviament, tens el cap perfectament,
com es veu al teu expedient.
Així que l'únic problema que tenim és amb la parla.
A veure si les teves pintures ens diuen res.
La teva natura morta.
I la teva natura morta amb flors.
A moltes pintures hi surt
aquest cotxe, com aquí.
Composició familiar: L'última onada.
Els nens d'aquí al darrere…
Sou tu i el teu germà?
Cap a on aneu?
Si no m'ho pots dir, escriu.
O dibuixa.
Sé que et sembla una ximpleria,
però crec molt en el potencial que teniu tots dos,
només porteu alguns traumes a la motxilla.
Pot ser l'addicció de la teva mare, el fet que deixés el teu pare
o alguna altra cosa que has decidit guardar-te,
tot pensant que el silenci et protegiria.
O a algú altre.
Però el silenci quasi mai té aquest efecte.
Normalment és el contrari.
Dibuixa'm el que amagues, Gus.
Ei, Campaneta!
El Darren vol veure't darrere el laboratori.
Va tot bé, Gus?
Ei, què passa?
Estén les mans i tanca els ulls.
Que estenguis les mans. Ets idiota o què?
Hòstia!
- Agafa-la. - Fes el que et diu, cascavell.
Estira-la bé. Una mà al coll i l'altra a la cua.
Sobre el cubell.
Agafa-li ben fort la cua. Amb tot el puny.
Què penses…? Hòstia puta!
És del meu avi. Acer de samurai.
Ets del Vietnam, Darren.
No pots venir de cap samurai.
Molt bé, amic meu. Ara sortirem de dubtes.
Per l'amor de Déu.
No et facis pipí. Ho he practicat.
No moguis ni un pèl i no et passarà res dolent.
Darren, això és de bojos.
- La ment tot ho veu. - Em donaràs al cap o em tallaràs una mà.
- Un guerrer no dubta. - Et tancaran al reformatori!
Què hi feu, nois?
Però quins collons és això?
Aquestes rates són propietat de l'escola.
Vine amb mi, nano.
Digues-me una cosa, Eli Bell.
En un país com aquest, beneït amb tot de meravelles naturals,
què fa que els joves s'endinsin en el crim i la delinqüència?
- No ho sé, senyor, però… - És culpa de la manca d'exercici físic.
Què feies amb els teus amics rere el laboratori?
Fumar?
Tocar-vos?
No són amics meus, senyor. Estava…
No em menteixis, Eli. No hi tens gens de traça.
Qui hi havia amb tu?
Podien ser nens de fora de l'escola.
Un era pesat i gras i l'altre era vietnamita.
Una bona descripció de mitja classe d'educació física.
Vull noms.
Pantalons a terra.
Què ha dit, senyor?
Els pantalons. Fora.
Doblega l'esquena.
Vinga, doblega-la!
No et diré que no et farà mal, perquè aquest és l'objectiu.
El càstig s'acabarà quan confessis el nom dels teus còmplices.
Els meus què?
No entens el que dic? Els teus col·laboradors delictius.
- Els teus socis! - Jesús!
Estic força segur que Jesús
no era ni gras ni vietnamita.
Tenim algun nom?
Davant un assetjador, només tens dues opcions:
o te'n mantens allunyat o te n'ocupes d'ells.
El problema de la segona opció és que no saps mai com acabarà.
Com menys temps em falta per sortir, més fidel soc al codi del presoner.
No t'hi fiquis,
no delatis ningú
i no obris la boca.
El teu silenci és admirable, però no va enlloc.
Ja sé la resposta, només vull sentir-te-la dir.
Molt bé.
Mama! Lyle!
Mama!
Gus, millor que no.
El Lyle ens matarà si ens troba aquí.
Gus, no podem! No hi entra ningú des d'allò amb la mama.
Torna.
- Què hi fem, amb la mama? - Em sap greu.
- Lyle! - Tornaré, ho prometo.
Lyle!
M'he de redreçar, ho entens? Et prometo que tornaré, nano.
Em sap greu!
Lyle!
Gus!
Gus, el Lyle ha tornat!
- Lyle! - Ei!
Hola, nano!
Deixa que et vegi.
- Com està la Frankie? - Encara gens bé.
Doncs farem que millori.
Nois…
Nois!
Fill de puta! Collons!
Ets un malparit de merda! Collons!
T'odio, hòstia!
Nois, ajudeu-me! Nois!
No m'ho feu, això.
- Si us plau. - Tot anirà bé.
Nois.
Sé que em sentiu, coi!
A la merda! Aneu tots a la merda!
Aneu a la merda!
Com ho sabies?
És al·lucinant.
ESPERA!
Per què? Què estem esperant?
No l'agafis!
Eli.
- Eli? - Qui és?
Tens tres oportunitats.
Ni idea. Ets l'Alex?
Hi ha un milió d'Alex.
És el meu amic epistolar de la presó de Boggo Road.
Coneix l'Slim.
Un amic de l'assassí de taxistes…
No va ser ell!
I què ha de dir, el teu cangur?
La mama diu que no ho va fer i ella no menteix.
Tothom menteix, sants i pecadors.
El secret és saber qui tens al davant. Bona sort, Eli.
Pobres de vosaltres si sou aquí.
No! Vinga, Gus.
Ei! Ja veureu, petaners! Pugeu aquí ara mateix.
- Corre, Gus. - No ho facis, Gus!
- Eli! - Corre, Gus!
Pugeu aquí ara mateix, petaners!
Què ha passat?
Els nens són al túnel d'emergència, collons!
S'ha acabat, nois. Ara veureu.
Què penses fer?
Si no moren enterrats, els mataré jo.
Lyle, no et passis amb ells.
Gus, espera'm!
Gus!
Gus, estic atrapat. Gus, torna!
Vigila que no els passi res, d'acord?
Hi ha alguna… Fa pudor de merda!
On som?
On us mereixeu, mitgesmerdes.
Teniu sort de no haver-vos enterrat vius. Pugeu, vinga.
- Sí, i ens fotràs una pallissa. - No ho dubteu.
- A la merda! - Parla bé!
- Parlo com tu. - Jo ja soc gran, no?
Digues-m'ho tu. Els grans aprenen dels seus errors.
La mama i tu torneu a traficar, no?
Per què no ho expliques per tot el barri?
Teniu. Agafeu-vos a això
abans que agafeu pòlio o hepatitis.
I una merda. Hem parlat amb el paio del telèfon.
- Com és que sap el meu nom? - Quin paio?
No hi ha cap paio. El telèfon està desconnectat.
El Gus i jo mereixem respostes!
Mira, mereixeu quedar-vos allà
fins que aprenguis bones maneres, homenot.
Ha fet recaure la mama?
Collons de Lyle.
Eli!
Deixeu que cridi i es desfogui.
Sé que costa, però hem de donar-li temps, d'acord?
Em vol matar, Eli.
Truca a la policia! Em vol matar.
Truca i explica que em vol matar.
Eli.
Eli!
No pots fer-hi res, nano.
Ei.
Abra…
Abraçada de grup.
Creus que ja no hi és?
Em sap greu, Frankie.
Soc molt dolent fent de pare.
No.
Ho fas molt bé, Lyle.
Estaríem surant en la merda si no ens haguessis ofert una llar.
- No és exactament una llar. - Sí que ho és.
Els nens t'adoren.
I a mi no em desagrades.
Vinga, apuja'm. Som-hi, Gus!
No, Gus! Que caic!
Gus!
Vinga, Gus, més a dalt!
On són els botons dels collons?
Heu après la lliçó?
- El Lyle encara està enfadat? - No tant. Està mirant el futbol.
No ens fotrà una pallissa?
Si demaneu perdó, no.
"Acció de tallar un membre", nou lletres.
No sé, no sé, P, no sé, T.
Amputació.
Mama.
Promet que no tornareu a consumir.
T'ho prometo.
"Aproximació física familiar", vuit, dos i quatre lletres.
Perdona?
Bona nit.
Per què vas marxar de casa del papa?
Eli, és tard.
Ara no vull parlar del Robert.
Va fer coses dolentes, oi?
Tots fem coses dolentes de vegades.
L'alcoholisme és una malaltia. L'home no estava bé.
Era un bon home?
Era un bon ballarí.
- Era més com jo o més com el Gus? - No ho sé, Eli.
Era… com tots dos.
De vegades feia por?
Com fa por el Gus.
El Gus no fa por.
Sí que en fa.
Sí? En quin sentit?
No ho sé. El que escriu a l'aire amb el dit màgic.
És com si viatgés al futur i enviés missatges des d'allà.
Potser ho fa.
Has considerat la possibilitat?
El que sé és que t'estima més del que pot expressar.
Quan eres un nadó, vigilava el bressol com si en depengués la humanitat.
És el millor amic que tindràs mai.
I tu ets la millor mare.
I ara.
Dec ser per sota de la mitjana, però gràcies per dir-ho.
De veritat, ets massa bona per a aquest cau.
Massa bona per al papa i per al Lyle.
- No diguis això. - Podries ser mestra o orientadora.
- Però no, vius amb un camell de segona. - Prou.
A dormir.
Vaig a seguir-lo.
A veure on va. Vens amb mi?
NO T'HI FIQUIS
No et moguis.
Campaneta, si fas de ninja, no pots portar un pijama blau amb mig cul fora.
El teu cul australià emet llum com un far.
Hola, Darren.
Si et tallés el cap, el teu cervell viuria tres minuts.
Podries parlar fins a perdre la consciència.
No m'ho crec.
Ho haurem d'esbrinar.
T'has cagat a sobre?
Quasi.
Què hi fa, aquí, el Lyle?
Crec que endur-se heroïna de la teva mare.
Molt bé, cascavell. Qui més sap en què està ficat?
Potser el paio del telèfon.
Quin paio del telèfon?
Un paio. Hi vaig parlar per accident.
Semblava que sabia el que passava.
Potser era l'Ivan Kroll.
- Qui és l'Ivan Kroll? - Un imbècil amb una moto.
Saps allò d'un paio que va perdre un braç? L'última feina de l'Ivan.
Tens gana?
- No, gràcies. - Accepta.
És bona educació.
Sabates fora, tanoca.
Mira això.
Vinga, mira.
…tants diners. És la millor.
- Quant fa que el Lyle torna a vendre? - Creus que va parar? Ha pujat de nivell.
Quina merda, no? Creure que ets dels bons i descobrir que ets dels dolents.
Darren!
Vine, li agradarà conèixer-te.
L'he trobat espiant al jardí.
- El que no va xerrar d'allò de la rata. - Eli, què hi fas, aquí?
- El Darren m'ha convidat. - És la 1:00. Ves-te'n a casa!
- Molt bé. - Sempre et rendeixes tan aviat?
Per què has vingut?
Perquè és idiota.
He seguit el Lyle.
Per què?
Tens una pregunta per a ell.
- Ja n'hi ha prou. - Ja ho diré jo, això.
Molt bé.
Vine, noi.
Més a prop.
Per què no li fas al Lyle la teva pregunta més important?
M'encarregaré que digui la veritat.
Per què tornes a traficar?
Pels calés.
- Llavors per què som pobres? - He dit una pregunta.
Ara em toca a mi.
Per què no vas delatar el meu fill?
És el codi del presoner. "No t'hi fiquis i tanca la boca."
El tens ben ensenyat.
Podeu anar-vos-en.
Molt bé.
Porta'l un altre dia.
Potser parlarem d'alguna possible feina.
Molt bé, gràcies.
Eli.
Quan diu que és pels calés,
els calés són per a la teva família.
Ho fa perquè t'estima.
Al llit.
Lyle!
Lyle, espera!
Si us plau, Lyle!
No em tornis a seguir mai, em sents?
Lyle!
Quina vergonya.
Vergonya, tu? Lyle, ets un camell de merda!
La mama i tu no teniu remei!
"Fes els deures! Menja't el bròcoli! Neteja la cuina!"
Si la mama és una drogoaddicta
i tu ets el cabró que la va enganxar!
Som-hi, vinga.
Però què…? Va, Eli. Què fas? Aixeca't.
- Aixeca't! - No puc.
Només vols tornar a tirar-me a terra.
No ploris, doneta. Per què plores?
No ho sé.
Porto moltes llàgrimes a dins.
No ho puc evitar.
Té, renta't la cara.
Agafa'l.
Sé que vendre droga és una vida de merda,
però ja ningú es fa ric amb una feina honrada.
- El Darren ha dit el mateix. - Sí?
Mira…
D'aquí a poc, ens n'anirem d'aquí.
Tot anirà bé, t'ho prometo.
Tot anirà tan bé que oblidaràs que abans anava malament.
T'has preguntat per què plores tan fàcilment?
- Perquè soc una doneta? - No, perquè ets un bon nano.
I no t'avergonyeixis mai de plorar.
Plores perquè et preocupes.
A qui no plora, li és igual tot, i Déu sap que ja hi ha prou imbècils al món.
Estàs bé?
- Has acabat de plorar? - Sí.
Doncs tornem a casa.
Directe al llit, d'acord?
Ei.
La mama no es droga, però el Lyle sí que ven, com pensàvem.
I la Bich Dang m'ha ofert feina. Podríem ajudar-lo.
Fer negocis plegats, guanyar molts calés
fins a tenir-ne prou per treure la mama d'aquí.
Què hi dius?
NOI MENJA UNIVERS
Demà estaré mort.
PRÒXIMAMENT…
Això és una prova i les proves han de ser difícils.
Aquesta és la teva.
Bobby!
Mira la teva mare feliç. Voldries arriscar-ho, això?
El Robert és el teu pare.
Estàs bé, papa?
Les coses milloraran, Frankie. Tant que oblidaràs que anaven malament.
L'Ivan Kroll és un dimoni inventat per tenir tothom a ratlla.
Notícies del Lyle?
No, però el trobaré abans que li passi res dolent.
Algunes desgràcies fan possibles coses bones.
Us prometo que la nostra missió sagrada tot just ha començat.
- On és la meva mare? - La teva mare és a la presó.
Vull veure els meus fills!
- Ets real? - No és un somni, mama.
Només hi som tu i jo, Gus. No ens ajudarà ningú.
Caitlyn Spies? Soc l'Eli Bell.
Tu i jo, plegats, som la llum del sol.
Lliurar els nostres fills al món és per estar-ne orgullosos.
El dolor i el plaer són part de la vida. Si no fa mal, no és la vida.
Només hi has de creure.
"NOI MENJA UNIVERS"
BASADA EN LA NOVEL·LA DE TRENT DALTON
Subtítols: Adán Cassan