Ni har en sista chans att förhindra att något mycket otrevligt sker.
Kan du berätta var resten är, Lyle?
Eli... Förlåt mig.
Fram med det, Lyle!
Förlåt, Frankie.
Ta ut honom.
Lyle! Lyle!
Din skit.
De vet ingenting!
-Ring polisen! -Kom här.
Kan nån ringa polisen!
Inte i bakluckan! Sätt mig i baksätet!
Ner med dig!
Jag älskar dig, Frankie!
Håll käften!
Nej…
Ivan Kroll jävlas man inte med, jävla idiot.
Vad fan?
För fan…
Vänta!
Vet ni, livet i en kriminell familj är inte som andras.
POJKE SLUKAR UNIVERSUM
AVSNITT 1: POJKE ANAR ORÅD
Men även i Darra ska man sköta skolan, läxorna och göra som de vuxna säger.
Ibland fattar vuxna dåliga beslut som gör att de åker in i finkan.
Vakna nu, killar.
Slim kommer hit snart.
Vakna.
Så jag måste hjälpa min mamma och styvpappa att inte klanta sig,
se till att de håller sig på mattan.
-Mamma! Vet du vad? -Vadå?
Slim ska låta mig ta stora vägen i dag!
Jag litar på dig.
-Han säger att jag kör bättre än Lyle. -Wow.
-Vad lagar du för nåt? -Jag vet faktiskt inte riktigt.
Fråga lite senare.
Det set gott ut.
Tack.
Mamma är verkligen bäst i världen.
Hon sätter alltid mig och min bror Gus främst,
och vi försöker hjälpa henne.
Det enda problemet är att hon litar på alla,
men det kanske inte är ett problem.
Lillkillen vill visst köra.
Det var Slim Hallidays idé att jag skulle skriva det här.
Han är ökänd sen han satt på Boggo Road för mord.
Vår styvpappa Lyle träffade Slim i fängelset.
Vi brukar säga att Slim är vår barnvakt.
Sätt dig på plats, då.
Känns det bra? Vad skriver Gus?
Mycket av det min bror skriver blir verklighet.
Han är nog den smartaste i hela Australien.
Men han har inte sagt nåt sen han var sju år.
-"Ditt slut är en död blå fågel." -Ditt vadå?
Ingen aning. Man förstår aldrig förrän det har hänt.
Okej, nu kör vi. Minns du? Ner med kopplingen, vrid om.
Så ja. Och lägg i ettan.
Och så försiktigt med pedalen.
Så ja.
Hördu, upp på vägen med dig.
Det här går fint. Så ja, rakt nu.
Med jösses!
Såja.
Jomen, nu kör du.
Jag har börjat skriva till Alex Bermuda.
Han har ju bara fyra år kvar om han sköter sig.
"Om", ja.
Är det tråkigt i finkan? Jag förstår inte hur du stod ut i 25 år.
Lär dig att köra, för fan!
Man lär sig att kontrollera tiden.
När man fokuserar går den långsamt och när man har fullt upp går den fort.
Fullt upp med vad?
Plocka kackerlacksbajs att skriva sitt namn med.
Bädda sängen, läsa några kapitel,
spela ett parti schack mot sig själv, och sen mot vinnaren.
Gå och fiska i fantasin vid Redcliffe Jetty.
Få upp en stor jävla firre, tillaga den och titta på solnedgången.
-Bromsa. -Vad sa du?
Bromsa!
Så funkar "lämna företräde".
Okej. Lägg i friläget.
Starta motorn.
Försiktigt med pedalen.
Enligt Slim fungerar laglydighet och bilkörning på samma sätt.
"Försiktigt med pedalen."
Lyle!
Såg du när jag körde, Lyle?
Jag körde på riktigt!
Härligt, kompis. Du kommer att bli en jäkligt bra bilförare.
-Bättre än du, kompis. -Säkert, Slim.
Tack.
Vad har du för dig i kväll?
Frankie har sin Jane Fonda-grupp och jag har lite att fixa.
Jag tänkte om du kunde hålla ett öga på ungarna. Kolla att de gör läxorna.
-Visst, inga problem. -Schyst, kompis.
Hördu, parveln. Sa du tack?
-Just det! Tack, Slim! -Lite väl sent.
Mamma, jag körde ända till cementfabriken! Och lärde mig att lämna företräde!
Ta det lite lugnt, hördu.
Torka av skorna. Spring inte.
Här hemma har drogkriget i Brisbane trappats upp.
Caitlyn Spies från Courier-Mail har följt händelseutvecklingen.
Det vi vet hittills är att en oidentiferad man har hittats död…
Stäng av, Eli.
…på en soptipp utanför Stapleton. Hans högerarm saknas.
Polisen kopplar mordet till den pågående konflikten mellan asiatiska droggäng.
De ber alla som har någon information om det här att kontakta dem.
-Mamma! -Det är nyheter, Eli.
Det var ju Caitlyn Spies.
Det kvittar om det så var Michail Gorbatjov. Gör läxan.
ELI ÄLSKAR CAITLYN
Äh, käften med dig.
Sluta, killar!
Eli! Sluta nu!
Lyle och jag ska ut sen, så Slim ska passar er.
Vart ska ni?
Vi ska på bio.
-Du är med i tidningen, Slim. -Ja, jag såg det.
-Var det han som satte dit dig? -En korrupt psykopat.
Dödade du den där taxichauffören på riktigt, eller inte?
Vad tror du?
Du är ju inte våldsam av dig.
Människor är kapabla till mer än man kan tro.
Tror du att Lyle langar heroin igen?
Jag vet inte, du får väl fråga honom.
Jag vill inte ställa honom mot väggen. Han gör väl sitt bästa.
-Du är en bra grabb. -Tycker du?
Ta det lugnt bara, gör inget dumt.
Lyle får lösa sina problem själv.
Kära Alex, det är mycket vi inte pratar om i vår familj.
Antingen vill vi skydda varann eller så stoppar vi bara huvudet i sanden.
Vad anser du om att berätta för mycket eller för lite?
Bådadera kan nog sluta riktigt illa.
Kära Eli, hälsningar från din vän Alex Bermuda och grabbarna på B16.
Jag kan inte släppa att du känner Slim Halliday. Vilken legend.
Vad gäller att blanda sig i sånt man inte rår över
är det något jag själv har tänkt mycket på.
Vi är sociala varelser som vill ställa upp för vänner.
Men man fattar många dåliga beslut i stundens hetta.
Som till exempel häromdagen när plitarna tog vår tv efter lite småtjafs.
Det togs inte emot väl.
VÅRA BÄSTA ÅR
Som sanden i timglaset…
…förflyter dagarna i vårt liv.
Ni kan ta ifrån en fånge hans frihet, hans rättigheter och hans människovärde.
Men ta för guds skull inte hans Våra bästa år.
-Jag måste titta till barnen. -De mår bra.
Hur var filmen då?
Den som ni såg i går.
Jo, den var bra. Ömhetsbevis.
Vad handlade den om?
Kärlek.
-Slutade den lyckligt? -Lyckligt och sorgligt.
Ät nu.
Chefen säger att jag kan ta med ungarna till jobbet.
Så kan ni berätta om det i skolan sen.
Nu är ju inte vi dina barn.
Det är "ta med en skitunge till jobbet"-dagen,
så ni kan haka på båda två.
Vad tyckte du om filmen i går?
-Vad var det… -Ömhetsbevis.
Ömhetsbevis. Den var riktigt bra.
En tjejfilm. Du får fråga mamma om den.
Du…
Var är min jäkla… Tack.
Och min…
Du är bäst.
-Nu drar jag. Ha det bra i skolan, killar. -Du vet väl att det är fysiskt omöjligt?
Just därför är det den perfekta livsträningen.
Tror du att han langar igen?
Det tror jag.
HAN GÖR HENNE LYCKLIG!
Inte om hon börjar knarka igen.
Ska vi ta en genväg?
Stick, rymdpojken! Det här är vårt ställe.
Kom, Gus. Strunta i dem.
Stick då.
Är det Gus? Vi har inte träffats.
Jag heter Poppy Birkbeck och är kurator. Sätt dig.
Jag måste säga…
…att du har gett mina föregångare en hel del att fundera på.
Det är inget fysiskt fel på dig.
Hörseln är utmärkt,
och din hjärna fungerar som den ska, det märks på skolresultaten.
Så… Det är bara talet som inte vill sig.
Jag undrar om dina teckningar kan avslöja nåt.
Här har vi ditt stilleben.
Här är ditt stilleben med blommor.
I flera av teckningarna återkommer den här bilen.
Familjebilden, "en sista vinkning"…
Barnen i baksätet…
Är det du och din bror?
Vart är ni på väg?
Du kan skriva det.
Eller rita.
Jag förstår att det verkar meningslöst, men du och din bror har enorm potential.
Men något trauma verkar hämma er.
Det kan vara er mammas missbruk, att hon lämnade er pappa,
eller nåt annat som har fått dig att välja att vara tyst,
i tron om att tystnaden skyddar dig.
Eller någon.
Men det hjälper sällan att vara tyst.
Det gör det oftast värre.
Rita det du bär på, Gus.
Du, Tingeling.
Darren vill att du kommer bort till labbet.
Är allt bra, Gus?
Hej. Vad är det?
Sträck fram händerna och blunda.
Sträck fram händerna, sa han. Är du hjärndöd, eller?
Vad fan!
-Du måste hålla i honom. -Gör som han säger, ditt ollon.
Sträck ut honom. En hand runt halsen, en på svansen.
På tunnan.
Håll hårt runt svansen. Knyt näven runt honom.
Vad håller du… Herrejävlar!
Det är min farfars. Ett samurajsvärd.
Du är från Vietnam, Darren. Du kan inte härstamma från samurajerna.
Det, min vän, ska vi ta reda på nu.
För guds skull.
Pissa inte ner dig, jag har tränat.
Stå helt still, så kommer det att gå bra.
-Det här är sjukt, Darren. -Sinnets öga ser allt.
Du hugger av mig handen!
-Den sanna krigaren tvekar inte. -De kommer att åka in!
Vad håller ni på med?
Vad i hela friden pågår här?
Labbråttorna tillhör skolan.
Du följer med mig.
Då vill jag veta, Eli Bell…
Vi bor i ett land där ni får leva gott,
varför dras ni ungdomar ändå till brottslighet och dumheter?
-Jag vet inte, men… -Brist på motion, skulle jag tro.
Vad gjorde du och kompisarna borta vid labbet? Rökte ni?
Tog ni på er själva?
De är inte mina kompisar, jag skulle…
Ljug inte för mig, Eli. Det är du inte så bra på.
Vilka var där?
De går nog faktiskt inte på skolan.
Den ena var stor och tjock, den andra var vietnames.
Det var en bra beskrivning av halva idrottsklassen.
Jag måste få namn.
-Av med kortisarna. -Ursäkta?
Shortsen. Av med dem.
Böj dig framåt.
Kom igen, böj dig framåt.
Det kommer att kännas, det är själva poängen.
Bestraffningen upphör när du säger vad dina kumpaner heter.
Mina vadå, sir?
Kan du inte engelska? Dina medbrottslingar.
-Dina gelikar! -Åh, Jesus.
Jesus? Jag är ganska övertygad om att han varken var tjock eller vietnames.
Kommer det nåt namn?
Vad gäller mobbare finns det bara två alternativ.
Antingen håller man sig undan, eller så tar man saken i egna händer.
Problemet med alternativ två är att man inte vet hur det slutar.
Ju närmre jag kommer frigivningen, desto mer följer jag fängelsets oskrivna lag.
Håll dig utanför, tjalla inte på polarna och håll snattran stängd.
Det är beundransvärt att du tiger, men lönlöst.
Jag vet redan svaret. Jag vill bara höra det från dig.
Nåväl.
Mamma! Lyle!
Mamma?
Gus… Vi borde låta bli.
Lyle dödar oss om han ser oss här.
Gus, låt bli! Ingen har varit här sen det där med mamma.
Kom tillbaka!
-Vad ska vi göra med mamma? -Ledsen, grabben.
-Lyle! -Jag kommer tillbaka, jag lovar.
Lyle!
Jag måste reda ut mitt liv. Jag kommer tillbaka, jag lovar.
Förlåt, grabben!
Lyle!
Gus!
Gus! Lyle är tillbaka!
-Lyle! -Hallå där!
Hej, grabben!
Få se på dig.
-Hur mår Frankie? -Ganska dåligt.
Okej, då löser vi det.
Pojkar… Pojkar!
Pojkar!
Din jävla skitstövel! Helvete!
Du är ett jävla svin! Helvete!
Jag hatar dig, för helvete!
Hjälp mig, pojkar! Pojkar!
Gör inte så här mot mig.
-Snälla… -Det kommer att bli bra.
Pojkar…
Jag vet att ni hör mig, för helvete!
Fan ta er! Fan ta er, allihop!
Fan ta er!
Hur visste du om det här?
Det här är sjukt.
VÄNTA!
På vad? Vad väntar vi på?
Svara inte!
Eli?
-Eli? -Vem är det?
Du får tre gissningar.
-Ingen aning. Alex? -Det finns miljontals Alexar.
Min brevvän, han sitter inne på Boggo Road.
-Slim har sammanfört oss. -Taximördarens kompis, alltså?
-Det var inte han! -Klart han säger det. Han är din barnvakt.
-Mamma säger det, och hon kan inte ljuga. -Alla ljuger, både helgon som syndare.
Det gäller att veta vilket av dem man pratar med. Lycka till, Eli.
Ni är väl inte här nere?
Åh nej. Kom igen, Gus!
Hörni, era skitungar! Kom upp på en gång!
-Fort, Gus! -Sluta med det där, Gus!
-Eli! -Skynda, Gus!
-Kom upp igen, era skitungar! -Vad händer?
Ungjävlarna är i skyddstunneln!
Nu räcker det, killar. Ni är riktigt illa ute.
Vad ska du göra?
Döda dem, om de inte begraver sig själva.
Lyle! Var snäll mot dem.
Vänta på mig, Gus!
Gus!
Jag har fastnat, Gus! Kom tillbaka!
Se till att de mår bra, bara. Okej?
Det är nåt… Det luktar bajs!
Var är vi?
Där ni hör hemma, era skitar.
Var glada att ni inte begravdes levande. Kom ut nu.
-Sällan. Då slår du oss. -Det har du jävligt rätt i.
-Så fan heller, då. -Svär inte!
-Det gjorde ju du. -Jag är vuxen, eller hur?
Ska inte vuxna lära sig av sina misstag, Lyle?
Du och mamma langar igen, eller hur?
Basunera ut det till hela grannskapet, du.
Här, ta tag i den innan ni får både polio och hepatit.
Fan ta dig. Hur visste snubben i telefonen vad jag hette?
Vilken snubbe? Det var ingen där. Sladden är inte i!
Jag och Gus förtjänar att få veta.
Ni förtjänar att få stanna där nere tills ni har lärt er att uppföra er.
Har Lyle fått mamma att knarka igen?
Jävla Lyle.
Eli!
Låt henne skrika, pojkar. Okej?
Jag vet att det är jobbigt, men vi måste vänta.
Han försöker döda mig, Eli.
Ring polisen! Han försöker döda mig.
Ring och säg att han tänker döda mig!
Eli!
Du kan inte hjälpa henne, vännen.
Hej.
Grupp…
Gruppkram.
Tror du att han har gått?
Förlåt, Frankie.
Jag suger på pappagrejen.
Nej.
Du är suverän, Lyle.
Vi hade haft det jävligt tufft om du inte hade gett oss ett hem.
-Men det är inte mycket till hem. -Jo, det är det.
Pojkarna avgudar dig.
Och jag gillar dig lite också.
Hjälp mig upp. Kom igen, Gus.
Nej, Gus! Jag ramlar!
Gus!
Kom igen, tryck på!
Var fan är knapparna nånstans?
Har ni lärt er en läxa nu?
-Är Lyle fortfarande arg? -Det är lugnt. Han kollar på en match.
Så han slår oss inte?
Inte om ni ber om ursäkt.
"Att ta av något", tio bokstäver.
Nånting, nånting, P, nånting, T…
Amputation.
Mamma…
Lova att du och Lyle inte knarkar igen.
Det lovar jag.
"Familjeomfamning", nio bokstäver.
Ursäkta.
God natt.
Varför stack du från pappa?
Det är sent, Eli. Jag vill inte prata om Robert nu.
Han gjorde dumma saker, eller hur?
Det gör vi alla ibland.
Alkoholism är en sjukdom. Han var inte frisk.
Var han en bra människa?
Han var bra på att dansa.
-Var han mest lik mig eller Gus? -Jag vet inte, Eli.
Han var lik er båda två.
Kunde han vara otäck ibland?
-Som Gus är. -Gus är inte otäck.
-Jo, det är han. -Jaså? På vilket sätt?
Jag vet inte, han skriver ju i luften med fingret.
Det känns som att han kan hoppa i tiden och skicka meddelanden från framtiden.
Det kanske han kan.
Har du tänkt på det?
Jag vet bara att han älskar dig mer än han kan förklara.
När du föddes vaktade han din spjälsäng som om hela mänskligheten var hotad.
Bästa vännen man kan tänka sig.
Och du är den bästa mamman.
Nja…
Lite under genomsnittet, tror jag, men det var snällt sagt.
Jag menar det. Du är för bra för den här hålan.
-För bra för pappa och för bra för Lyle. -Säg inte så.
Du hade kunnat bli lärare eller kurator.
-Inte bo med en sunkig heroinlangare. -Nu räcker det.
Gå och lägg dig.
Jag ska gå efter.
Jag vill se vart han går. Ska du med?
LÄGG DIG INTE I
Stå still.
Tingeling, som ninja kan man inte gå runt i en pyjamas där häcken syns.
Jag såg din vita röv blinka som en fyr.
Hej, Darren.
Om jag hugger av dig huvudet lever du i tre minuter till.
Du kan prata tills du blivit medvetslös.
-Det tror jag inte på. -Då får vi ta reda på det.
-Sket du ner dig? -Nästan.
Vad gör Lyle här?
Jag tror att han hämtar heroin hos din mamma.
Snyggt, pucko. Nån mer som vet vad han pysslar med?
-Kanske snubben i telefonen. -Vilken snubbe?
Jag pratade med nån i telefonen av misstag.
Han verkade ha koll.
Ivan Kroll, kanske.
-Vem är Ivan Kroll? -Ett svin på motorcykel.
Såg du nyheten om han med armen? Det var nog Ivan som låg bakom.
Vill du ha nåt att äta?
-Det är lugnt. -Kom in.
Var inte ohyfsad.
Av med skorna, dumhuvud.
Kolla här.
Kika in.
…så mycket pengar. Det är bäst.
När började Lyle langa igen?
Har han nånsin slutat? Han har bara klättrat.
Det suger, va? Att tro att man hör till de goda,
men så är man med de onda.
Darren!
Kom, hon vill nog träffa dig.
Han spionerade i trädgården.
-Han som inte skvallrade om råttan. -Vad gör du här, Eli?
-Darren bjöd in mig. -Klockan är ett på natten. Gå hem.
-Okej, jag går. -Ger du alltid upp så lätt?
Varför kom du hit?
För att han är en idiot.
Jag följde efter Lyle.
Varför?
Du vill fråga honom nåt.
-Nu räcker det, hörni. -Det avgör jag.
Visst.
Kom hit, pojk.
Närmare.
Ska du inte ställa din viktiga fråga till Lyle?
Jag ska se till att han svarar ärligt.
Varför säljer du knark igen?
-För pengarna. -Varför är vi då fattiga?
En fråga.
Nu är det min tur.
Varför angav du inte min son?
Det är fängelsets oskrivna lag. Håll dig utanför och håll truten stängd.
Vad du har lärt honom.
Ni kan gå nu.
-Okej. -Ta med honom igen.
Vi kanske kan prata om jobbmöjligheter.
Okej, tack.
Eli…
Han säger att han gör det för pengarna, och de är till familjen.
Han gör det för att han älskar er.
Lägg dig nu.
Lyle!
Kom tillbaka, Lyle!
-Snälla Lyle! -Följ aldrig mer efter mig. Förstått?
Lyle!
-Det var väldigt pinsamt. -Pinsamt? Du är knarklangare, Lyle!
Vad håller du och mamma på med?
"Gör läxan! Ät upp broccolin! Gör rent i köket!"
Mamma missbrukar och det var du som fick henne att börja!
Kom nu, så går vi.
Men vad… Ställ dig upp, Eli. Vad gör du?
-Upp! -Det går inte.
Du trycker bara ner mig igen.
Gråt inte, din fjant. Varför gråter du?
Jag vet inte.
Jag har bara en massa tårar inombords.
Jag kan inte låta bli.
Här, torka av dig.
Här.
Att langa knark är så klart inget bra sätt att få in stålar,
men ingen blir rik på vanligt jobb längre.
-Det var ungefär vad Darren sa. -Jaså, minsann?
På riktigt…
Snart kommer vi att kunna ta oss härifrån.
Allt kommer att bli bra. Det lovar jag.
Det kommer att bli så bra att du glömmer att det har varit dåligt.
Vet du varför du har så lätt att gråta?
-För att jag är en fjant? -Nej, för att du är en bra grabb.
Du ska aldrig skämmas för att du gråter.
Du gråter för att du bryr dig.
Folk som inte gråter bryr sig inte, och såna jävlar har vi nog av.
Känns det okej?
Gråtit färdigt?
Japp.
Då så, då går vi hem.
Så, gå och lägg dig på en gång.
Hej.
Mamma tar inget, men Lyle langar som vi trodde.
Och Bich Dang erbjöd mig jobb. Vi kan säkert hjälpa honom.
Vi kan jobba ihop och tjänar massor av stålar.
Då kan vi äntligen hjälpa mamma härifrån.
Vad säger du?
POJKE SLUKAR UNIVERSUM
Jag lär vara död i morgon.
I KOMMANDE AVSNITT
Ingen prövning är nånting värd om den inte är svår.
Det här är din.
Kolla vad bra din mamma mår. Varför riskera nåt sånt?
Robert är er pappa.
Hur mår du, pappa?
Det blir bli bättre, Frankie. Så bra att du glömmer att det ens varit dåligt.
Ivan Kroll är påhittad för att skrämma folk till att sköta sig.
Hört nåt om Lyle?
Nej, men jag ska hitta honom innan han råkar ut för nåt.
Dåliga saker måste ske för att det ska bli bra.
Jag lovar att vårt helgade uppdrag bara har påbörjats.
-Var är mamma? -Din mamma är i fängelse.
Jag vill träffa mina barn!
-Finns du? -Det är ingen dröm, mamma.
Det är bara du och jag, Gus. Ingen kommer att hjälpa oss.
Caitlyn Spies? Jag är Eli Bell.
Du och jag, vi är dagsljuset.
Att skicka ut våra pojkar i världen, det är nåt att vara stolt över.
Lidande och njutning är en del av livet. Gör det inte ont är det inte på riktigt.
Du behöver bara tro på det.
"POJKE SLUKAR UNIVERSUM"
BASERAD PÅ BOKEN AV TRENT DALTON
Undertexter: Martina Nordkvist