- Té, noi. - Gràcies.
Voleu firmar el llibre de condol?
Jo sí.
Durant la seva llarga sentència, l'Slim va mantenir
que era innocent del crim pel qual l'havien condemnat,
però també creia que mereixia la sentència
per males accions del passat que havien quedat sense castigar.
"Acaba amb el temps abans que ell acabi amb tu."
Aquest és l'epitafi que va triar.
Crec que el que vol dir és que ningú viu tota la vida
sense cometre algunes accions per les que ens hauríem d'avergonyir.
Mentre estem vius, però, som a temps de redreçar
els nostres pecats.
Ara sentirem una de les cançons preferides de l'Slim.
Si et necessités,
vindries amb mi?
¿Vindries amb mi
per reconfortar-me?
Et perdràs l'albada
si tanques els ulls.
Això em trencaria el cor.
EPISODI 5: NOI AIXECA VOL
"NATURA MORTA AMB FLORS"
Perdona.
- Ets el George Masoumi. - Ja ho sé. Qui ets, tu?
Eli Bell. L'Slim em va dir que potser em podries ajudar.
L'Slim és mort. Ajudar-te en què?
Tinc un paquet per a la meva mare a Boggo Road.
Ho sento, no en sé res, d'això.
Són coses que li caldran per Nadal.
Soc fruiter. Faig lliuraments de fruita.
Puc pagar bé.
Bé, si et cal enviar aliments, saps on trobar-me.
Eli.
Ah. Hola.
He intentat parlar amb tu. He pensat que vindries.
Tenies raó sobre el tatuatge.
Tens el padrastre desaparegut i la mare a la presó.
Volies explicar-me una història. Sobre homes que van fer coses horribles.
He canviat d'idea. Per dir-ho així.
Tothom em diu que calli… algunes coses.
És el que faré. De moment.
D'acord, però saps que, si ningú diu res, els dolents continuaran guanyant?
Crec que guanyaran igualment.
Potser en una altra ocasió.
Molt bé.
Truca'm si vols. Quan sigui.
M'han donat la foto.
Ei!
Campaneta, què hi portes, aquí?
Pots tornar-me-la? És important.
- Passa-la. - Deixeu-me.
La vols?
- Tranquil. - Ei!
Dona-me-la, va.
Hi has caigut.
- No! - Boníssim.
- Passa-ho bé. - Adeu.
Ai, no.
Recaptem fons per a la distròfia muscular.
És el que tens?
Si aconseguim 70.000 dòlars, l'escola instal·larà rampes
i podré anar a classe.
Setanta mil? Són l'hòstia de rampes, això.
Hi ha l'hòstia de nens que no poden caminar.
- Quant porteu? - Uns 2.000, gràcies a la fira.
Bàsicament, una merda.
Si ens dona deu, en portarem 2.010.
Va, us ho heu guanyat.
Perquè és Nadal.
Podeu saltar-vos el número catorze. La tia és una bruixa.
Per què ho fas, això, Gus?
Perquè m'agrades.
Podries fer coses molt més divertides.
Com vandalitzar parades d'autobús?
Què em dius de canviar bolquers a adults? Perquè acabaré així.
Me'n moro de ganes.
I després contemplaràs com em moro.
Tothom es mor, Shells. Tu sempre ets la primera en tot.
- Només vols portar-me al llit. - No.
Em posen els bolquers.
GEORGE MASOUMI FRUITER
George?
Et torno els diners.
La meva mare.
Molt bé.
Fot el camp.
Quant heu aconseguit?
Uns dos-cents.
És una bona acció.
Creus que podria…?
És conya.
- No t'oblidis de fer els deures. - Tranquil.
Què hi tenim, aquí? Res de la mare?
No.
Us hi portaria si pogués, de debò, però…
El passat pesa molt.
Encara em culpa que deixessis de parlar.
- No et culpa de res. - Sí.
Fins i tot jo me'n culpo.
Creu que et vaig fer malbé el cap.
El tinc bé.
Ei, ja ho sé, això.
Ja ho sé.
Ja el voldria com tu.
Tots passem per mals moments.
Sí.
Frankie, hi ha un paquet per a tu.
CANÇONS PER A LA MAMA
Hola, mama. Fa molt que t'escrivim,
però no crec que t'arribin les nostres cartes.
Espero que estiguis bé.
El Gus i jo t'hem gravat una cinta perquè la puguis sentir per Nadal.
Escriu-nos per saber que t'ha arribat i estàs bé.
Campaneta.
M'has semblat tu.
Hola, Darren.
Què? Què has estat fent?
Ni truques ni m'escrius.
El mateix de sempre. Intento que el meu pare no begui,
el Bobby Linyette em fa de tot…
- És un imbècil. - No sou amics?
- Els amics poden ser imbècils. - Pots dir-li que em deixi?
Digues-li tu. Tinc imbècils més importants.
- T'han dit això de la meva mare? - No.
Ha patit una mena d'ictus. Quasi no camina.
Em sap greu, tio.
Ho porta força malament.
Per això ara porto el negoci jo. Tampoc n'està contenta.
Què fas a la sortida de FunWorld?
El local és del Dustin Vang. Vol envair el mercat de la meva mare.
El mercat de què?
De plantes decoratives. Tu què creus?
Estic decidint com fotre-li un ensurt.
- Has mirat de negociar-hi? - És un imbècil dels bons.
Aquesta gent només entén la violència.
El Bobby també.
- Vas trobar el material del Lyle? - No.
Se'l va emportar algú.
No vaig ser jo, per si t'ho pensaves.
- Ta mare va dir què li va passar al Lyle? - Per què?
Era la importadora principal i l'Ivan Kroll, el pinxo.
He sentit que va ser l'amic del teu padrastre.
- L'Ivan se'n va ocupar. - Quin amic?
Aquell que ronda sempre ta mare.
El Teddy Kallas?
Un traïdor sempre ronda el premi.
Eli, fem tard.
Eli!
- Crec que ja han començat. - Vinc.
Bonica motxilla, Eli. Te l'ha fet la teva mare a la presó?
Déu-n'hi-do, quina punteria.
- Hòstia! - L'Eli escanyant el Bobby!
Deixa'm en pau o et mato, em sents?
Estàs mort, Bobby! T'ho dic de debò.
Vinga, Eli. Prou.
Deixa'm anar!
- Hòstia! - Deixa'm anar!
Ja en tinc prou.
S'ha acabat anar de bon nano.
- S'ha acabat! - No s'ho val.
S'ha acabat!
"Em van expulsar dos dies per circumstàncies especials.
Venen les festes, així que no em perdré gaire.
Vas parlar de fer un curs de psicologia
i he trobat un llibre a la pila del pare.
Em preocupes molt, mama, perquè no ens escrius.
Digues-nos si estàs bé, per favor. T'estimem, mama.
Comptem els dies fins que tornis a casa.
Falten 1.451 nits."
Sí.
Frankie!
Ho estàs sentint?
Frankie!
Digues si vols parar un moment, Gus.
- Tranquil. - Molt bé.
Eli, aguanta'm per darrere. Gràcies.
Ho sento, pet explosiu.
El foc va començar de matinada.
No hi ha hagut víctimes mortals, però no es descarta un sabotatge.
Hem de decidir bé on la posem.
Ni massa sol ni massa vent.
Per què no?
Perquè el Henry és molt sensible. És un ficus d'interior.
Si el fem empipar, s'ensopirà.
Fa el ploramiques sempre que pot.
- Com el nostre Eli. - No és veritat.
Vinga, de petitó no paraves de plorar.
No sé com te'n recordes.
Doncs sí. Decorem-lo, d'acord?
Això és per vosaltres.
Molt bé.
Així, vinga.
Perfecte. Posaré això a dalt de tot.
Tot molt sagrat. I ja estaríem. No us sembla bonic?
Amb regals al voltant, com a les pel·lícules.
- Ens has comprat regals? - No exactament.
Però he tingut una idea.
Aquesta tarda he rebut una panera de Vinnie's.
No està malament: una llauna de pernil, suc de pinya, regalèssia…
Se m'ha acudit que podem triar cadascú un llibre de la pila
embolicar-lo i posar-lo a l'arbre per als altres.
No un llibre qualsevol.
Algun que hàgiu llegit
o penseu que a algú altre li agradaria.
He escrit aquí els noms. Agafeu-ne un.
Qui us ha sortit?
Llavors el Gus tria un llibre per a mi, jo per a l'Eli i l'Eli per al Gus.
Hi seiem al voltant, bevem suc, mengem regalèssia,
jo potser una birra, i llegim plegats.
- Quina diferència amb un dia normal? - És Nadal.
Què t'agafa?
Avui us quedareu a casa, oi?
És clar. És Nadal. No m'ho puc perdre, oi?
Aquest és l'esperit.
Bon nano.
Benvolgut Alex: Ja és gairebé Nadal
i encara no sabem res de la mama.
He decidit que no puc esperar més. Cal una acció dràstica.
Hola, George.
- Tornes a ser tu. - Tens res de la meva mare?
Em sap greu.
- Tinc una pregunta. - Ràpid, tinc pressa.
Què és el més gran que has ficat a Boggo Road?
De quina mida parlem?
De la meva.
Oblida-te'n.
Està prohibit fugir-hi, però qui diu que no s'hi pot entrar?
Ningú, perquè la gent no és idiota.
I si algú ho fos?
Fuig. No ho faré.
L'Slim va dir que li'n devies una. Que va ajudar molt el teu germà.
És veritat.
Que no hauria sobreviscut sense ell.
Probablement no.
Ara és la meva mare qui és a dins
i em fa por que no ho pugui aguantar.
No veure'ns per Nadal i això.
Em fa por que es reenganxi al cavall i tingui una sobredosi.
Per això l'he de veure i demostrar-li quant ens importa.
I dir-li que tot anirà bé.
- No ho sé, nano. - Escolta…
Sé que és demanar molt,
però pensa que no ho faries per mi, sinó per l'Slim.
PER A: GUS DE: ELI
PER A: ELI DE: PAPA
ELI BELL LA SEVA HISTÒRIA
Vam quedar que no ho faries.
És la mama, Gus. Ho he de fer.
I si et tanquen?
Primer m'hauran d'agafar.
És una presó, hòstia.
Evitar que la gent s'escapi és la seva feina.
Si no és que et trenques el coll saltant el mur.
- És el que passarà? - No ho sé.
Em sembla molt mala idea.
Desitja'm sort.
Mira, passi el que passi,
estigues callat i espera't.
- D'acord. - D'acord.
Bon Nadal.
PRESÓ PER A DONES DE SA MAJESTAT
VISITES
Georgie!
Atenció: lliurament de fruita.
Aquí tens. No hi portes ningú amagat, oi?
Agent, vol revisar els baixos?
Entra, coi.
Alvocats. No és al·lucinant?
Cireres, melons… Mengen millor que jo.
A veure, també mengen tites millor que tu. Potser és per això.
Deixem passar el Georgie.
- Renoi. - Va, George.
Pots passar.
Molt bé, George. Tot correcte, passa.
Agents, obrin.
Estret, oi?
- Vols sortir? - Sí, m'ajudes?
Soc la Bernie.
Eli.
El George m'havia avisat.
- Fa molt que el coneixes? - I tant.
No ho sé.
Ell mai havia fet res tan irresponsable.
Deu fer-se vell.
- Aquí prepareu el menjar de la mama? - El Restaurant Bernie.
El menú és limitat, però no ens manquen clients.
Puc anar a veure la mama?
Nano, te n'adones on ets?
En una presó de dones, collons. No és com un hotel,
on truques a una habitació i baixen a veure't a recepció.
L'Exèrcit de Salvació. Els estan sentint totes al menjador.
- No hi vols ser? - És clar que no.
Odio els himnes. Soc missionera, jo.
A la merda el Nadal, les nadales
i ells cantant el coi de nadales.
- Bernie! - Som aquí, Deb.
És el fill de la Frankie? No ho sé. En tinc un munt al magatzem.
Havies de portar la Frankie, burra.
S'hi ha tancat a dins una altra vegada.
La guarda diu que s'hi quedi i es calmi.
Hola.
Soc la Debbie.
La mama s'ha tornat a enganxar?
Mira, està en un moment força fosc.
No menja gaire
i no sé quan va ser l'últim cop que va sortir al pati de les tres.
Que ho sàpigues.
Sortirà a veure'm.
Per Nadal hi ha miracles, oi? Porta'm a la seva cel·la.
Quan em senti la veu, obrirà la porta.
I els guardes també, però no és problema meu.
Vinga, cap a dins.
Què? Amb la brossa?
Tu entra al cubell.
Estigues calladet i aguanta.
Abans que et deixi aquí:
si t'enxampen, qui t'hi ha portat?
No l'he vist, semblava blanca.
- I com has entrat a la presó? - M'he amagat a una furgoneta.
Quina furgoneta?
No ho sé. Portava preses.
Molt bé.
Ara depens de tu. És a la quarta porta, B25.
Mama!
Mama?
Mama.
Soc jo, l'Eli.
Mama, obre la porta.
No és un somni, mama.
Mama, obre la porta.
Adeu, Ruby Tuesday.
¿Qui et pot encolomar un nom
si cada dia ets diferent?
Et trobaré a faltar igualment.
Mama, obre la porta.
Bon Nadal, mama.
Abraçada de grup.
- Ets real? - És clar que soc real, mama.
No tens més que ossos.
T'has de desenganxar. Tot anirà bé, mama.
M'ho ha dit el Gus i ell ho sap tot. Només has d'aguantar.
Trobarem l'amagatall del Lyle,
vendrem el material i en traurem l'entrada per comprar-te una casa.
No em cal res.
No em cal res més que tu i el Gus.
Tot anirà de meravella.
Pots tornar a la universitat o treballar al menjador, el que vulguis.
Ai, Eli.
El meu fillet amb qui somio.
No és un somni, mama. Només hi has de creure.
Has de creure en nosaltres.
És clar que hi crec. Ho he fet sempre i sempre ho faré.
Mira'm i digues-ho.
Quins collons?
Tranquil·litza't, Laura. Què passa?
Això és una escola bressol?
La princesa Frankie rep visites a la cel·la?
- De què parles, Laura? - He de marxar, mama.
Podem amb això. Som més forts que ells.
Vinga, que s'escapa!
Hòstia puta.
Vine aquí, nen!
Quiet!
Agafeu-lo! És sota la taula!
Aixeca't. Agafa'l!
- Vinga! - Senyoretes.
Ei, vine aquí!
Bon Nadal!
- Què fas? - Ajudar ma mare!
Per aquí.
Vine aquí. Torna ara mateix.
Urgent, fugida per darrere, zona cuina B.
Veniu ara mateix!
- La clau. - Obre, ràpid!
- Dona'm. - No siguis ximple, vinga.
Porta les tenalles!
- Vinga! - De pressa!
Hi arribes? Baixa això.
No funciona!
- No te'n sortiràs. - De cap manera.
- Donem la volta. - Agafeu-lo!
- No siguis ximple. No aguantarà. - Baixa abans de matar-te.
Nen, deixa-ho. Ets imbècil? No aguantarà el teu pes.
- Baixa. - Vinga, nano!
Hòstia!
Slim!
Lyle!
Slim!
Lyle!
No et senten si no ets mort.
I com et sento jo a tu?
Suposo que tampoc soc mort.
- Com està? - No ho sabem.
L'hem desintubat i respira per ell mateix.
No en sabrem l'abast fins que es desperti.
Christopher?
Vostè un altre cop?
Com et sents?
Com una merda, òbviament.
Pots moure la mà dreta?
Han tret el tumor sencer. Ha sortit com l'os d'un alvocat.
- Pot ser que et recuperis totalment. - De veritat?
Potser és un senyal de Déu.
No crec en Déu.
Quina pena, perquè ell sí que hi creu, en tu.
Bon Nadal.
ARNOLD
- El fill de la Frankie Bell. - S'ha donat al cap?
Importa? La qüestió és: què fem amb ell?
Si es fa públic, ens fotrà la paga de Nadal,
als guardes també.
Jo no ho faré públic.
Pobre de tu.
Saps què els passa, als presos que ens la juguen?
Sí, Slim Halliday em va explicar tot el que li vau fer.
Les pallisses, les mànegues,
mocs al menjar,
tancar-lo al Black Peter un mes sense una manta…
- I, tot i això, has entrat. - A ma mare no li arribaven les cartes.
Quina excusa de merda. Com has entrat?
Amb l'Exèrcit de Salvació. He dit que venia amb el cor.
Llavors… què fareu amb mi?
- No ho hem decidit, la veritat. - Podeu deixar-me anar.
- Pots delatar-nos. - És el codi del presoner.
No es delata els col·legues.
No som col·legues, col·lega.
Només t'hem agafat perquè ens queies a sobre.
Coneixies el Slim Halliday?
Sí. I tu?
Doncs sí. Lamento la seva mort.
Volies saltar per l'Alt de Halliday.
Era el pla.
- Quin era el pla si t'enxampaven? - Negociar?
Em deixeu anar, no explico res i la meva mare pot rebre visites?
- No estàs en posició de negociar, mocós. - Prou.
És Nadal.
Parlaré amb la Bernie. Ja pensarem què fer.
6 SETMANES MÉS TARD
He llegit al meu llibre de psicologia
que tenim tendència a enamorar-nos d'allò familiar.
Com més temps passem amb algú, més probable és que ens agradi.
Sí? Per a mi és tot el contrari.
Frankie Bell, han vingut a veure't. A la sala de visites.
Taula nou.
Hola, Teddy.
Frankie.
Estàs molt guapa. El vestit és nou?
- Aquesta antigalla? - Estaries guapa dins d'un sac.
No és molt diferent.
Et regalaré alguna cosa bonica per portar a sota.
Em sap greu pel Lyle.
- No hi podies fer res. - Podia haver lluitat més per ell, no sé.
No volia que et passés res a tu, m'entens?
Coses del passat.
És bonic que em vinguis a veure.
Sempre m'has agradat, Frankie.
Si puc fer res per facilitar-te la vida aquí dins, digues-m'ho.
Estic bé, crec.
Podries veure cada tant com van els nens.
Sí, hi he passat un parell de vegades,
però no hi eren.
Hi tornaré quan no faci llarga distància.
Ets un bon home, Teddy.
Però millor no els diguis que vinc.
No vull que pensin que m'hi estic ficant on…
- No et fiques enlloc. - No?
No, és agradable veure una cara coneguda.
M'alegro de veure't, Frankie.
- Taula nou, no us toqueu. - No ens toquem.
No ens toquem, hòstia. Ens has vist tocar-nos?
Què té? Són aquells dies del mes?
Bé, ja tornaré, d'acord?
- Gràcies, Teddy. - I ara, de res.
FunWorld és del Dustin Vang. Diuen que importa mercaderia via Sydney.
El principal sospitós és un nano, fill de la importadora Bich Dang,
retirada del negoci de l'heroïna per temes de salut.
El conflicte entre les dues bandes ha pujat de nivell.
Si arriba a ser total, processaran el Dustin Vang per tots els seus crims.
Com aquest, potser.
Això si hi queda algú viu per declarar.
I si no hi ha més gent de la que no en sabem res.
Jeffrey: "adverbis no" no vol dir "més adjectius".
Vinga, tothom! Són les quatre.
Benvolgut Alex:
La mama s'ha desenganxat i està molt millor.
El Gus i jo hem pensat en feines
per estalviar per a l'entrada d'una casa on pugui viure la mama.
ES LLOGA
Hem pensat a tornar a buscar a casa del Lyle
per si trobem res per vendre, ja m'entens.
Vine a ajudar-me amb això.
Què et sembla?
No ho sé.
QLD ARTICLES ESPORTIUS I PELL
Gus, mira això.
Q, A,
E… P.
Què li està dient?
QAEP
Espera.
Aquesta és forta, Batman!
Ja està.
Mare meva.
- Quant creus que val? - Tot? Potser 100.000.
I què en fem, llavors?
Vendre-la, és clar. Al Darren Dang. Comprar-li una casa a la mama.
Enterrem-la. La mama s'hi estarà quatre anys.
Creus que el Darren encara hi serà? Pel camí que porta, no sé si viurà tant.
Podria dir el mateix sobre tu.
Saps res que jo no sàpiga?
Sé moltes coses que no saps, però només veig fragments.
Com què? Explica-m'ho.
Nois! El sopar és a taula!
- Què vols? - Hola, soc l'Eli Bell.
Soc un amic de l'escola del Darren.
Porto una mercaderia que li podria interessar.
El noi de la mercaderia. Diu que anàveu junts a l'escola.
Chin-chin.
No, no el conec de res.
Què dius, Darren?
Li ho revisaré, patró.
Qui ets? Confessa.
Soc jo. Ja ho saps, Campaneta.
Segur que és un espia dels BTK.
- Dels 5T, segur que no. - Darren, no sé què vol dir 5T.
5T soc jo.
Les cinc T de 5T.
Amor, Diners, Presó, Pecat, Revenja.
Hi vols entrar? Tenim la nostra tatuadora.
M'ho puc rumiar?
Qui és aquest penques?
No respecta res.
El Campaneta de sempre. T'estaves cagant?
Sí.
Digues, quant demanes per la mercaderia?
És producte de qualitat.
S'ha de tenir en compte el moment.
Quins co…?
La banda del Dustin Vang.
Han pogut entrar?
Ha rebentat el reixat. Diu que cremarà la casa.
- Porten armes. - Som-hi.
Et vaig dir que cremar FunWorld era mala idea.
Guarda-ho a la caixa forta.
- I això? - Cinquanta mil. Definitiu.
- No he acabat de negociar. - Has acabat.
Els cabrons de Sydney ens volen ensorrar.
Què mires, tu?
Vols un matxet?
Què? És clar que no!
Tu mateix.
Matem-los!
- M'has fotut el reixat. - És el principi.
Després de cremar-te la casa, et tallaré la tita i te la ficaré al cul.
Jo vaig entrant.
Molt original.
Si no treus el teu furgó de merda, et tatuaré la cara a l'escrot
i la hi enviaré a ta mare com a titella.
Mateu-los!
Un moment! No em coneixeu i jo tampoc us conec,
però estic segur que, en aquestes situacions,
un punt de vista diferent pot ajudar.
Estàs de conya?
Els avis del meu padrastre eren refugiats de la guerra.
Molta gent va venir a Darra fugint de guerres i merdes.
Els vostres pares us diran el mateix.
Aquí som tots estrangers,
però tots ho sentim com casa nostra.
¿Per què no baixem les armes
i arreglem això com a família, com a veïns,
seient al jardí amb una cervesa i petant la xerradeta?
Qui està d'acord a donar-se la mà?
Mateu-los!
Hòstia!
Eli?
Digues-me que és tomàquet.
No, aquesta vegada és sang.
Ostres, Eli. Què ha passat?
Mira-ho tu mateix. Dins de la bossa.
Cinquanta mil en metàl·lic. Per a l'entrada de la casa de la mama.
Ho hem aconseguit.
Estimada mama:
Ho resumiré: el Gus tenia raó.
Tot va com ell va dir que aniria.
Hem trobat algunes coses del Lyle i les hem venut.
I el papa ara cuina.
Sentiu quina oloreta més bona?
Falten 1.381 nits més
i serà tot com abans.
Millor, t'ho prometo.
IMMOBILIÀRIA DRUMMOND VISITI UNA CASA
L'oloreu?
Espereu a veure la pinta que fa.
Ai, merda! Merda!
Estàs bé, papa?
Perfectament.
El pastís no, però encara es podria menjar.
Per això ens cal un gos.
EL SOPAR DEL GOS
- Sortirà d'aquí a quatre nadals. - Tindré disset anys.
BASADA EN LA NOVEL·LA DE TRENT DALTON
Subtítols: Adán Cassan