Værsgo, tag en til.
Tak, fru Bell.
Men du og dine bikervenner
er ikke ligefrem lovlydige borgere.
The Rebels har masser af love.
Det ved jeg, fordi jeg håndhæver dem.
I har opdraget jeres drenge godt.
Ja, vi har gjort vores bedste med dem.
Elis breve var det bedste under afsoningen.
Han var ligeglad med mit dårlige ry og dømte mig ikke.
Det var derfor, jeg kom forbi…
-Den er til dig. -Virkelig?
Ja, værsgo.
Jeg beklager indpakningen.
Vi er ikke kendt for gaveindpakning.
Du sagde altid i dine breve, du ville være forfatter,
så den er til din journalistik.
Kom så, ven, åbn den. Prøv den.
Sig noget i den.
Tester, tester, en, to, tre.
Ja.
Tester, tester, en, to, tre.
Sådan, ven.
Du er snart journalist.
Det er hans drøm.
Det er ikke let. Man skal have en praktikplads
eller skrive en helt ny historie.
Dem har jeg masser af.
Og de kan ikke spærre mig inde for dem igen.
Hvad vil du vide?
DRENG SLUGER UNIVERSET
DRENG MØDER ENDEN
Problemet som berygtet kriminel er,
at ingen lader dig være.
Politiet vil gerne tjekke selv, men foretrækker…
…en pub ved floden uden for Warwick.
Der er fuld af Bandidos fra Sydney, som tror, de ejer stedet.
BICH DANG DØD
Værsgo, søde, den er til dig.
KÆRE FRK. SPIES.
VEDLAGTE DOKUMENTER FREMSENDES EFTER BICH DANGS ØNSKE.
Det er altid en bande udefra, der starter…
Jeg vågner på gulvet fuld af blod og ødelagte møbler
og prøver at rejse mig, da en Fat Boy kommer flyvende…
…en af vores, og jeg siger: "Hvilken side er du på?"
EN SMAG AF VIETNAM I DARRA
TRANSAKTIONSOPGØRELSE
"På ingens side.
Jeg ejer sgu pubben, og I formenes adgang for evigt."
Hvad?
Er det Alex Bermuda?
Hvem spørger?
Brian Robertson, The Courier-Mail.
Jeg sidder her med en Eli Bell, som siger, du fortalte ham din livshistorie.
Ja, det lyder korrekt.
Så tryk hellere hvert eneste ord.
Ved du, hvor lang den er?
Han tror, han er Brisbanes Lev Tolstoj.
Hvordan ved du, han ikke er det?
Hvad tror du, hans planer er nu, hvor han er ude af fængslet?
Min bror Gus vil have ham til at udføre noget velgørenhedsarbejde.
Alex har erfaring med pengeindsamling.
Det er jeg ikke i tvivl om, at han har.
Nå, hvor meget vil du have for den?
Det ved jeg ikke. Hvad betaler I normalt?
Det, jeg virkelig vil have, er et job.
Som hvad?
Assisterende kriminalreporter.
Drøm videre. Er du færdig med skolen? Glem det.
Men jeg kan bruge dig til featureartikler.
Hvad er det?
Det er stort set beskrivelser, vi trykker som fyldstof.
Ejendomsnotitser, blomsterudstillinger, bedste bedstemor-konkurrencer.
Ikke alle kan, men tro mig,
du er et naturtalent.
Okay.
Godt, jeg beder Shirley om at give dig startlønnen.
-Fint. -Velkommen til holdet.
Tak.
Alle sammen, det er Eli Bell.
Han vil have jeres job.
Skrid.
CHEFREDAKTØR
Så vi har indsamlet 223.000 indtil videre,
men det er stadig under vores mål.
Mange tak for jeres tid.
Hej.
Mange tak. Det glæder mig at møde dig.
-Fandens! Av! -Er du okay?
Ja, jeg er okay.
Okay.
Prøv nu.
Ja, godt. Fandens!
Sæt den i frigear.
For helvede.
Prøv nu.
Ja!
-Ved I hvad? -Hvad?
-Jeg fik jobbet. -Hvad?
Godt, ikke?
-Hvad sagde jeg? -Jeg er en rigtig journalist nu.
-Jeg er så stolt af dig. Det er utroligt. -Ved du hvad?
-Hvad? -Jeg fik sgu jobbet.
-Virkelig? Godt gået! -Tak.
Han er journalist. Ikke også?
Lad os tale om de 50 dollars, du skylder mig.
-Du kunne jo arbejde. -Jeg reparerer bilen.
-Fik du den i gang? -Den spinder som en kat
Sikke ren.
Ja, den kører som smurt. Det er min makker. Jeg må smutte.
-Okay. -Du er suveræn.
Tak, far.
-Tillykke. -Davs!
Min søn har fået job som journalist.
Sådan.
BOBS BØGER
Vor mand i Havana. Har du læst den?
Ja, trist at sælge den. Min Graham Greene-favorit.
-Jane Austen. -Ja.
Hun er populær igen.
Ja.
"Den herre, der ikke nyder en god roman, må være uudholdeligt dum."
Jeg tager dem her.
Tyve dollars?
Tak, drenge. Tak for det.
Du ser glad ud.
Ja, han tager en masse kasser,
og han vil betale mig for at passe butikken tre dage om ugen. Mig!
Hold da op!
-Ja. -Hvad med din agorafobi?
Med alle de kunder.
Det er en boghandel i Darra.
Det vil næppe vælte ind med folk.
Men jeg tjener lidt penge på det, og du ved…
Uanset hvad … så står jeg i gæld til dig, Frankie.
Jeg står også i gæld til dig.
Du gjorde det godt med drengene, mens jeg sad inde.
Egentlig ikke, men tak.
Og tak, fordi du har holdt dig ædru, siden jeg flyttede ind.
Jeg ved, du gør en indsats.
Sandheden er, at jeg…
Jeg savner det faktisk ikke så meget.
Men at have drengene og dig her…
…beroliger mig lidt.
Men bare rolig, jeg klarer mig uden jer.
Jeg er ikke afhængig af jer eller noget…
Det er bare rart.
Men skidegod dag, ikke? Sikken dag!
Fantastisk.
MODERNE FAMILIEHUS
Godt arbejde med bankoplysningerne fra Vanuatu.
Men hold tæt med resten. Væggene har ører.
Caitlyn.
Eli? Hvad fanden?
Jeg gav Brian Robertson en artikel, han ikke kunne afslå.
Du godeste, stik mig næven.
-Hvilken? -"Alex Bermuda, Mit forbryderliv."
-Var det dig? -Ja. Dave Cullen omskrev den.
-Men den byggede på mit første interview. -Ja, typisk.
-Jeg håber, de betaler dig ordentligt. -Jeg får startlønnen.
Hvor meget er det?
Ingen anelse. Jeg spurgte ikke.
Bed om mere, hvis det er under 200 om ugen.
Okay. Hvordan var Vanuatu?
Hvem sagde, jeg var der?
Jeg hørte Brian.
Der var fint. Et godt sted at holde ferie.
Vi ses, ikke?
Hvad laver du?
Jeg prøver bare at komme i form, du ved.
Gør du det for mor?
Nej.
Jeg ved det ikke. Måske.
Lyle var ret muskuløs, ikke?
-Jo, han var bokser engang. -Ja, kvinder elsker muskuløse arme.
Jeg ved ikke hvorfor. Mine arme er ikke noget særligt.
Mor forlod dig nok ikke på grund af armene. Jeg siger det bare.
Nej, du har ret.
Der er mange andre ting at råde bod på.
-Du trodsede Teddy, så det er et plus. -Ikke rigtigt.
Det var flot, far. Du blev ikke bange.
Dejligt, du kalder mig far.
Tror hun mon stadig, at Lyle er i live?
Nej, hun ved, han ikke kommer tilbage.
-Smuk dag. -Ja. Ikke dårlig.
Når man elsker nogen, må man gøre ting, man normalt ikke ville gøre.
-Hvad for eksempel? -Ting, der skræmmer en.
Såsom at tage i supermarkedet eller…
-Ja. -Et eller andet.
Du har tydeligvis tænkt over det.
Er der en på arbejdet?
Der er en.
Men hun er uopnåelig.
Det troede jeg også i starten med mig og din mor,
men man ved aldrig, før man spørger.
Og nu til en historie om lokale helte.
Lytterne husker måske den unge dame Shelly Huffman,
hvis liv blev forandret af en anonym gave på 50.000 dollars.
-Intet kan stoppe hende og August Bell… -Eli? Robert? Shelly er i radioen.
De har indsamlet over 200.000 dollars til skolebørn med handicap i hele staten.
Parret er nu inkluderet på årets liste over Queenslands helte.
-En anerkendelse af deres samfundsindsats. -Du milde.
-Ejeren af Atlas Prosthetics, Tytus Broz… -Du milde!
Gus bliver en af Queenslands helte!
-Vær stille! -Ceremonien afholdes i byens koncertsal.
-Hvad? Er der en ceremoni? -Premierminister Bob Hawke er i søgelyset…
Okay, der er intet at diskutere. Vi tager med.
Jeg behøver ikke, hvis der ikke er nok billetter.
-Du tager med, Robert. -Okay.
-Hvad griner du ad? -Ingenting.
Hvorfor vidste jeg ikke det?
Det er jo forsidenyheder.
Er du måske ikke journalist?
Okay, Dave Cullen, du skal følge op på liget uden ben fundet i Indooroopilly.
Er det narkokrigene eller noget andet?
Caitlyn, arbejder du stadig på det, vi talte om?
Ja? Godt. Carl, du og Sam skriver om situationen i National Party.
Som jeg ser det, er der to vinkler.
Går det ad helvede til med Queensland,
og hvordan planlægger Mike Ahern at få os ud af helvede.
Hvad har vi ellers?
Er der nogen, der vil skrive om Queenslands heltes årlige egofest?
-Faktisk… -Eli, du bør slet ikke være her.
-Min bror er på listen, og måske… -Hvad gjorde han da?
Gik han på stylter til Cape York?
Ham og en ven indsamlede næsten en kvart million til folk med handicap.
Okay.
-Vil du skrive den historie? -Ja.
Eli, skriv dem alle sammen.
Vi kan bruge dem som fyldstof før og efter ceremonien.
Værsgo, giv den hele armen.
Der er en husmor, der sejlede jorden rundt på egen hånd,
og en fyr, der besteg Mount Everest med ét øje og uden tæer.
Menneskeåndens sejr. "Fantastiske australiere." Den slags.
-Skal jeg interviewe Tytus Broz? -Hvorfor vil du det?
-Han overrækker prisen i år. Jeg tænkte… -Det gør han hvert år.
Det ville være en nyhed, hvis han ikke gjorde det…
Luk døren på vej ud.
Ja.
Hvorfor interviewe Tytus Broz?
Han er vært for det, jeg skriver om.
Skal vi holde en pause udenfor?
Tytus Broz er involveret i skumle ting.
Du startede det hele, da du sagde, jeg burde tale med Bich Dang.
Hun sagde, at hendes liv var i fare, og jeg troede bare, hun var paranoid…
Et par dage senere var hun død.
Angiveligt af endnu et slagtilfælde.
Og så modtog jeg det her på avisen.
-Hvad er det? -Bich Dangs advokat sendte den.
Internationale transaktioner fra en konto i Vanuatu.
Det er en hemmelig konto tilhørende Tytus Broz
med Bich Dang som undertegner.
Jeg undersøger, hvem han betaler.
Men hvorfor handler Tytus Broz med en vietnamesisk restauratør?
Tytus Broz hyrer eksforbrydere,
aktive forbrydere og tidligere misbrugere til sit lager.
Sådan fik Lyle et job der.
Måske skulle Bich Dang rekruttere dem til at sælge heroin ligesom min stedfar?
Siger vi, at Brisbanes største filantrop kontrollerer heroinhandlen?
Måske blev han rig på den måde.
Jeg er sikker på, det er mere lukrativt end proteser.
Okay.
Har du navnene på nogle af forbryderne?
Udover din stedfar.
Teddy Kallas, et rigtigt kryb.
Okay.
Er der andre?
Ivan Kroll.
Ivan Kroll skar min finger af.
Og det var nok også ham, der parterede min stedfar.
Har du sagt det til nogen?
Nej.
FIRMANAVN - ALPACA GLAMOUR
DIREKTØR - I.G. KROLL
POLITISTATION
Betalinger fra Tytus' hemmelige konto til firmaer i Australien.
Jeg ville tale med dig om det her.
Alpaca Glamour. Hvad laver de? Falske pubeshår?
Firmaet ejes af Ivan Kroll.
-Køber Tytus alpakauld? -For en halv million dollars.
-Han laver mange proteser. -Han laver vist ikke behårede proteser.
Du kunne spørge ham.
Jeg vil hellere tale med Ivan Kroll.
Har I kontakt?
-Hvorfor skulle jeg kende det svin? -Du kender jo alle de andre svin.
En kollega så jer sammen til en middag.
Bich Dang arrangerede den, før hun fik et slagtilfælde.
Måske sludrede vi.
-Han har aldrig været sigtet. -Hvad sludrede I om?
Kom nu, Cait.
Man tager til velgørenhedsfester og får et par drinks,
og der er en stor filantrop
og en fyr, hvis ansigt han ordnede.
-Talte I om alpakafarme? -Måske. Jeg kan ikke huske det.
Hej, det er Tim.
Kan du ringe til mig på den anden telefon?
Jeg skal opdatere dig om noget.
-Hej, er det hr. Leary? -Ja.
Caitlyn Spies fra The Courier-Mail.
Gå ad helvede til.
Alle tiders.
Kan du forklare, hvorfor du begravede glasøjet i sneen?
Den faldt faktisk ud af min lomme på vej mod toppen,
og jeg kunne ikke tillade mig at miste flere fingre på at lede…
Jaså. Det kan jeg godt forstå.
Det var faktisk på vej ned.
Må jeg ringe tilbage?
-Ja, selvfølgelig. -Tak.
Hej, hvad sker der?
Hurtig opdatering, du havde ret.
Tytus betalte Ivan Kroll regelmæssigt.
Han arbejdede også med Raymond Leary.
Hvem er det?
Kan du huske ham, der slog hovedet mod døren?
-Gå væk fra ruden. -Luk mig ind!
-Ja. -Han lavede betonarbejde for Tytus.
Han vil ikke tale med mig, men han kan måske huske dig.
Hr. Leary, jeg hedder Eli Bell.
Caitlyn Spies.
Jeg taler ikke med hende.
-Avisen behandlede ikke din klage så godt. -De behandlede den ikke.
Vi undersøger sagen igen.
Tytus Broz betalte dig fra udlandet.
Hvad var det, du lavede for ham?
Ingen beskylder dig for noget, vi vil bare vide,
hvorfor Tytus Broz skjulte projektet.
Jeg gik konkurs.
Min kone begik selvmord af stress.
I kommer fire år for sent.
Det er aldrig for sent.
Min ven Slim Halliday sad 25 år i fængsel for en forbrydelse, han ikke begik.
Han sagde, man kan bruge årevis på negative tanker
eller finde tilbage til det gode.
Vi vil bare vide, hvad du byggede til Tytus.
Vær nu rar.
Det er de oprindelige specifikationer.
Hans medicinske arkitekt
ændrede specifikationerne og bebrejdede mig for rodet.
Hvad er en medicinsk arkitekt?
En, der tegner hospitaler.
En hidsig lille skid.
Intet fulgte standarderne, alt armatur var importeret.
Hvem ved, hvad det var?
Hvad tror du, Tytus byggede i sin have?
Ingen anelse.
Sterilt område, kemisk lager,
forskning.
Det er meget mere end narkotikahandel.
Emnet gjorde Leary nervøs.
Er han bange for Ivan Kroll?
Ved du, han parterer folk med motorsave?
Det vil han nok gerne have, at alle tror.
Men det er sådan med folk, der lever i skyggerne,
at de kun er trygge, når ingen ved ret meget om dem.
Når deres forbrydelser bliver kendt, fordufter deres magt.
Politiet beskytter dem ikke mere, vidner snakker.
Dagslyset indhenter dem og forvandler dem til støv.
Vi to er dagslyset.
Det er et malerisk sted.
Jeg kom for at sige, at jeg må sætte vores forhold i bero indtil videre.
Drengen, hvis hånd du møblerede om på, Eli Bell, arbejder for avisen nu.
Og de har fundet et pengespor mellem dig og Tytus Broz,
der kan blive pinligt for jer begge.
Det vil chefen ikke synes om.
Så…
Alt taget i betragtning er det måske bedst for alle,
hvis du rejser til udlandet en tid.
Vi skulle have ordnet de små sataner dengang.
Det er for sent nu.
Hvis du gør noget dumt, tiltrækker det bare mere opmærksomhed.
Narkohandlere og slyngler er én ting, men journalister…
Jeg er sikker på, chefen ønsker, at det her forsvinder stille og roligt.
Rejser til Europa er billige på denne årstid.
Måske er tidspunktet godt til at foretage lidt slægtsforskning.
Foretag din egen skide slægtsforskning.
Hvis det går galt, bliver det meget svært for mig at beskytte dig.
Bare så det er forstået.
Fuldstændig.
Godt.
-Tak, fordi du er ærlig, Tim. -Ja.
Det sætter jeg pris på.
Jeg må bare rydde op.
Hej, skat.
Skat. Hej.
God pige.
-Eli. -Jøsses! For helvede, Gus!
Undskyld, jeg var bekymret.
Jeg så vist Ivan Kroll.
Så jeg kom for at hente dig. Er du okay?
Ja, indtil du skræmte livet af mig.
Lad os komme af sted.
Hvad sker der?
Førhen var du så rolig og fattet.
Gus?
Jeg ved det ikke.
Jeg har en masse grimme tanker.
Som før Teddy overfaldt mor.
Tak, fordi du sagde det.
Eli, jeg vidste det ikke.
Jeg ved ikke, hvad du forestiller dig, men jeg er ikke en spåmand.
Jeg ser bare usammenhængende billeder.
Jeg kan ikke fortælle dig om hvert eneste billede.
Jo, hvis vi undgår at blive banket.
Jeg prøver at forklare dig, at det ikke er fuldstændige tanker.
-Ved du, du lyder vanvittig? -Ja, men er det ikke sjovt?
Alle de vanvittige ting viser sig at være sande.
Ja?
Hej, undskyld…
Jeg kan ikke sove, og lyset på mit værelse dur ikke.
Jeg tog en bog med.
Ja. Hop i.
Tak.
Jeg kan sove på sofaen, hvis du vil.
Nej, det er okay.
Okay.
Er vi nødt til at tale om bilulykken?
Kan vi lade være?
Ja.
Jeg elsker drengene, og jeg ville kaste mig ud foran en bus
for at beskytte dem.
Lad os håbe, det ikke bliver nødvendigt.
"STILLEBEN"
Mor, lad være!
-Undskyld, jeg vækker jer. En underskrift. -Der er en dørklokke.
Der var en dørklokke engang.
Okay.
-Hav en god dag. -Tak.
"Queenslands helte, officiel prisuddeling."
-Ta-da! -Har du og far…
Nej.
-Jeg afsluttede ikke sætningen. -Lad være, for det har vi ikke.
Og uanset hvad kommer det ikke dig ved.
-Pas på med, hvem du åbner døren for. -Jeg er gammel nok til at åbne døren selv.
Du har vel ikke det samme?
Hvad?
Du ved … agorafobi.
-Nej. Jeg bekymrer mig bare. -Okay.
Eli, det er sødt af dig, men jeg tror, jeg kan passe på mig selv.
Opdateringen til dig, linje et.
Tak, Sophie.
Jeg vil bare fortælle dig, at den sag, vi drøftede, er død og begravet.
-Vi kan også drøfte journalisten… -Nej, det kommer fra knægten.
Jeg får ham herud og finder ud af, hvad de ved.
Hvad sker der?
Tim Cotton er forsvundet.
Pis.
-Talte du med ham om du ved hvem? -Ja.
-Han benægtede ethvert kendskab… -Eli!
Kom ind på mit kontor.
Vi ses om lidt.
Det er gode sager. Bliv ved på samme måde.
"Mit år i bakgear" var superb.
-Du sagde, du ville interviewe Tytus Broz. -Gjorde jeg det?
Nu ringede han lige pludselig og bad os om at give hans firma lidt omtale.
Så du skal bare lette røven og tage ud til Brookfield.
Fotografen Jeff har reserveret en bil. Han henter dig kl. 14.30.
-Jeg skal til prisuddelingen i aften… -Det er i aften.
-Du har masser af tid. -Er der ikke andre?
Eli, manden bad om dig personligt.
Han beundrer dit arbejde.
At interviewe en som Tytus Broz er et kæmpe skridt opad.
Vil du være journalist eller ej?
-Ja. -Godt! Tag din notesbog og skrid.
Du har fem minutter.
Tytus har vist luret os. Jeg skal møde ham i Brookfield.
Jeg tager med. Tag ikke af sted uden mig.
-Hej. -Hop ind.
Okay, fint.
Undskyld, jeg ventede fotografen.
-Han kommer over det. -Og Brian?
Skide være med Brian.
Det, du skal vide om Brian, er, at han kun er interesseret i én ting.
Scoop. Giver du ham et scoop, tilgiver han dig næsten alt.
For mig er det vigtigere at overleve.
Ja, det er også vigtigt for mig.
Hvad er vi?
Vi er dagslyset.
Her kommer solen.
Hvordan ser jeg ud?
Som Caitlyn Spies med hue.
Hvis han er så farlig, som vi tror, kommer han efter os to og alle, vi elsker.
Provoker ham ikke for meget.
Hr. Broz modtager jer i læsestuen.
Denne vej.
Hr. Broz kommer lige straks.
Hvem er det? Er det Gus?
Jeg har et spørgsmål. Er du mig?
Hvad tror du?
Det er et spørgsmål. Jeg har brug for rigtige svar.
Der er ingen rigtige svar, Gus.
Det burde du vide nu.
Alt afhænger af alt andet.
Spørg om noget andet.
Vil… Vil Eli dø?
Vi dør alle sammen, Gus. Det er bare et spørgsmål om tid.
Hvad…
Gus!
Er du okay?
-Ja. -Hvad er der sket?
Jeg fik bare et panikanfald.
Det er bare en prisuddeling.
Det er ikke derfor.
Jeg er bare meget bekymret for Eli.
Hvorfor?
Jeg har på fornemmelsen, han er i knibe,
og at jeg bør gøre noget ved det.
Okay.
Vil du høre min mening?
Ja, altid.
Du har altid været hans skytsengel
ligesom min mor for mig.
Men det er okay at tænke på dig selv.
Bare én aften.
Ja.
Eli Bell?
Jeg er fotografen.
Sid ned.
Du er Lyle Orliks stedsøn.
Jeg kondolerer.
Det var trist.
Kan du lide den?
Den er i hvert fald meget detaljeret.
Det er, fordi det er en rigtig arm.
Doneret?
Af en afdød, naturligvis.
Processen kaldes plastinering.
Man forvandler knoglerne og musklerne til plastik.
Så man kan ikke gå med den?
Selvfølgelig ikke. Den er alt for tung.
Elektromekaniske arme har mange problemer.
De kan ikke erstatte den ægte vare.
-Gør det noget, jeg optager? -Ja.
Jeg husker din tale om, at din datter blev født uden arme,
hvilket fik dig til at vie dit liv til
reservedele eller proteser.
Hun havde mange udfordringer.
Du har selv mistet en finger.
Ved et tilfældigt uheld.
Men intet er helt tilfældigt…
Vel?
Må jeg se?
Flot arbejde.
Bad du dem om at sy den på igen?
Den ville bare blive stiv og ubrugelig.
Ligesom med lemmer og ansigter.
Hvordan bevarer man mobiliteten, indtil alt vokser sammen?
Arbejder du på det?
Jeg vil se, om den er okay.
Forbandede fugle. Hjerneløse væsner.
Man skulle tro, de ville lære af deres fejl.
Eli?
Undskyld mig.
Den er ikke død.
"Enden er en død blå alfesmutte."
Er det et citat?
Det sagde min bror.
Den var ikke død.
Det er nok et spørgsmål om tid.
Kan vi gå en tur i din have?
Nej. I har vist, hvad I har brug for.
Og jeg skal gøre mig klar til prisuddelingen.
Så henter jeg bare mine ting.
Ja.
Hør godt efter, Eli Bell.
Jeg ved præcis, hvem hun er,
og jeg ved, hvem du er.
Og du ved præcis, hvem jeg er.
Sophie!
Luk dem ud.
Så du, da han sagde: "Flot arbejde"?
Som om han genkendte Ivan Krolls arbejde og gav det karakter?
Køber du ikke "Brisbanes største filantrop"?
Det her er dit første scoop.
Brian slår mig ihjel.
Nej, han vil bare råbe og banke i bordet.
-Jeg forklarer, det er et scoop. -Jeg skal med til prisuddelingen.
-Jeg lovede min bror det. -Eli, fokuser nu bare, okay?
Raymond Leary byggede et medicinsk anlæg til Tytus muligvis med heroinpenge,
og Tytus vil ikke vise os sin ejendom.
Vækker det ikke din interesse?
Nok til at risikere jobbet?
Når det er mørkt, og Tytus er væk, hopper vi over og tjekker bunkeren.
Hvis det ikke lykkes, kører vi.
Hvis Brian truer med at fyre dig, siger jeg, at han også må fyre mig.
Hvad siger du?
En halv time til deadline, folkens.
Hvor er Caitlyn Spies, og hvor fanden i helvede er Eli Bell?
Pis.
-Hej. -Hvad laver jeg?
Kom her, lad mig gøre det.
Tag det roligt, du klarer det flot.
Okay.
Tak, fordi du gør det for os.
Jeg ved, at store menneskemængder ikke ligefrem er din yndlingsting.
Men det er Gussies store dag og på en måde også Elis.
Og det er også vores.
Vi sender drengene ud i verden.
Den ene er en rigtig journalist,
og den anden er en af Queenslands helte.
Vi kan være stolte, ikke?
Ja, vi gjorde det godt, Frankie.
Okay.
Ja.
Ren barnemad.
Pis.
Er du okay?
-Må jeg spørge om noget? -Er det om arbejde?
Det er mere personligt.
Okay.
Hvordan har du det med forhold mellem kolleger?
Okay.
Hvis vi ikke var kolleger, hvad tror du så, der var sket?
Du giver aldrig op, gør du?
Det kendetegner en god journalist.
Ifølge Brian Robertson.
Pis.
Tror du, han så os?
Okay, kom så.
-Ivan. -Ja, chef?
Du skal gøre noget for mig.
Vores unge ven og journalisten udviser en usund interesse
for forskningsanlægget.
-Skaf dem af vejen. -Jeg er på vej.
Kom nu.
Det er skidevanvittigt.
Det bliver sgu bare værre og værre.
Han dyrker lemmer.
Det er en reservedelsfabrik.
Kendte du ham?
Det er min stedfar.
Eli.
Det er Lyle, for helvede.
Det er jeg ked af.
Stop. Hvad laver du?
-Hvad skal du bruge det til? -Det er et bevis.
Okay.
Lad os gå.
Vent. Bare…
-Alarmcentralen. Hvad har du brug for? -Det er Caitlyn Spies.
Jeg er i en slags bunker på Tytus Broz' ejendom i Brookfield.
Der er sket et mord.
Er du i livsfare?
Pis.
Løb!
Eli!
Fandens!
Pis.
Eli, kom! Er du okay?
Pis!
Pis, dræbte vi ham?
Jeg er skideligeglad, bare kør!
Kommer han?
Aner det ikke.
Pis, vi er virkelig på skideren.
QUEENSLANDS HELTE 1989
Okay.
Det går fint.
-Gussie. Shelly, går det godt? -Hej, mor.
-Ja. -Hvor er Eli?
Han arbejder på en historie i Brookfield.
Brookfield?
Bare rolig, mor. Han kommer.
Jeg ringer til ham, okay?
Er Gussie okay?
Det er nok ingenting. Du kender ham. Han er nervøs!
Ja.
-Jeg viser jer på plads. -Det er fint. Før an, MacDuff.
Kabinedøre på manuel. Gør plads!
-Undskyld. -Gør plads til en helt.
Er der nyt?
Han kommer inden længe.
Mine damer og herrer, ærede gæster.
Vi er her for at fejre
seks enestående Queensland-borgeres bedrifter.
Giv en varm Brisbane-velkomst
til en mand, der ikke behøver nogen introduktion.
Tytus Broz.
Tak, fru borgmester.
Jeg vil gerne tage jer med på en opdagelsesrejse.
Vi skal nok klare det, okay? Det lover jeg.
Biomekaniske implantater har genskabt hørelsen
hos tusindvis af patienter,
og en dag kan de gøre det samme for synet.
Men den ultimative barriere er ikke teknologisk,
men menneskelig sarthed.
Hvis vi overvinder den sidste forhindring,
når vi hurtigt til et tidspunkt,
hvor alle menneskekroppens dele
kan erstattes af reservedele,
vi enten har fremstillet
eller dyrket.
Fremtiden er tættere på, end vi tror.
Gå længere,
vov at bryde samfundets tabuer,
og lad aldrig nogen stå i vejen for din drøm.
Han er ond!
Lyt ikke til svinet!
Han skar min stedfars hoved af for at eksperimentere med det.
-Hvad taler han om? Sludder. -Forbandede morder!
-Send vagterne ind! -Han er en svindler!
-Fjern ham fra scenen! -Han er vanvittig!
-Du skal med til afhøring. -Hvad mener du?
-Jeg har intet gjort. -Hr. Broz.
Det er ham, I skal fjerne fra scenen.
Det er jeg frygtelig ked af.
Vi holder en pause, indtil det her er løst.
Undskyld, det var den eneste måde.
Kaos.
Jeg så Ivan Kroll.
Du må få din familie ud herfra.
Bliv hos din familie, okay?
Vi ses snart.
Mor!
Far, Gus!
Hey! Nej!
Eli!
Eli! Far!
Robert?
Bliv hos far. Jeg henter Eli.
ADGANG FORBUDT
Jeg har dig.
Bliv hos mig.
-Jeg elsker dig. -Jeg har dig.
Jeg er her.
Det er Gus.
Bliv hos mig. Bliv hos os.
Lov mig, at du ikke dør.
Nej.
Eli.
Bliv hos mig.
Du må ikke dø.
Kom nu, bliv hos mig.
Lov mig, du ikke dør.
Caitlyn?
Hej.
Du er på hospitalet.
Hvordan har far det?
Klarede han den?
Ja.
De er lige gået.
Vi har været her på skift.
Hvad synes du om familien?
De er fantastiske. Meget mere normale end forventet.
De har nok arbejdet på det.
MAGNATENS MØRKE HEMMELIGHEDER! AF CAITLYN SPIES OG ELI BELL
Jeg skrev det ikke.
Nej, men det kommer du til.
Det er bare en forsmag.
Brian har planlagt en hel serie med tv-rettigheder.
Velkommen til kriminalredaktionen, makker.
Vil du sidde op?
Ja.
Slim Halliday sagde engang til mig, at tid kan være det, man vil.
Skal den gå hurtigt, narrer man den til at flyve af sted.
Og man kan sænke tidens fart ved at fokusere på alle detaljer.
Det gjorde jeg, da jeg skrev det her.
Der er han!
Godt at se dig sidde oprejst, ven.
Vi var lidt bekymrede.
Hvordan har halsen det?
Det var bare et snit i halsen. Det er ingenting.
Det så meget værre ud, end det er.
Du tog en kniv for mig, far.
Jeg var bare det forkerte sted på det rigtige tidspunkt.
Gus var den sande helt.
Du reddede mig.
Nej, I er vanvittige.
Det er sjovt, ikke?
Alle de vanvittige ting viser sig at være sande.
Kom, alle sammen.
Gruppekram.
-Hvor sødt. -Vidunderligt.
Pas på, jeg er stadig lidt øm.
Undskyld.
Gus havde ret.
Enden var en død blå alfesmutte.
Men det var også begyndelsen.
For os alle.
En supernova af historier, der udvider sig i det uendelige.
Set i bakspejlet er det svært at adskille virkelighed og fantasi.
Men kernen i det er sand.
Mand finder livsgnist.
Mor får liv.
Kunstner finder stemme.
-Maden er klar. -Okay.
Kom så, Shakespeare. Let røven. Se her.
Okay.
Det er min historie.
Meget blev forudsagt af min bror Gus,
da han så mig gabe med stjernehimlen i baggrunden
og mente, at jeg måske havde gabt over for meget.
Eller som han udtrykte det:
"Dreng sluger universet."
-Ja tak. -Bliv der.
BASERET PÅ BOGEN AF TRENT DALTON
Tekster af: Vibeke Petersen