‫בחור צעיר.‬ ‫-תודה.‬
‫תרצה לחתום בספר הזיכרון?‬
‫אני אחתום.‬
‫- ג'ורג' מאסומי -‬
‫סלים טען במשך כל תקופת מאסרו הממושכת‬
‫שהוא חף מפשע בפשע שבו הורשע.‬
‫אבל הוא גם האמין שעונשו הגיע לו‬
‫על פשעי עבר שעליהם הוא לא נענש.‬
‫"שלם את המחיר לפני שזמנך יגיע"‬
‫זו הכתובת שהוא בחר לחרוט על מצבתו.‬
‫ואני סבור שכוונתו בכך הייתה‬ ‫שאיש מאיתנו אינו חי את חייו‬
‫מבלי לבצע מעשים מסוימים‬ ‫שיש לנו סיבה להתבייש בהם.‬
‫אך כל עוד אנחנו חיים, יש לנו זמן לכפר‬
‫על החטאים האלה.‬
‫כעת ננגן את אחד השירים האהובים על סלים.‬
‫"אם הייתי זקוק לך‬
‫"היית בא אליי?‬
‫"ומקל על כאבי?‬
‫"אתה תחמיץ את הזריחה‬
‫"אם תעצום עיניים‬
‫"זה ישבור את ליבי לשניים"‬
‫- ילד בולע יקום -‬
‫- פרק 5: ילד ממריא -‬
‫- "טבע דומם" עם פרחים -‬
‫סליחה?‬
‫אתה ג'ורג' מאסומי.‬
‫כן, אני יודע. מי אתה?‬
‫אני איליי בל.‬ ‫סלים אמר שאולי תוכל לעזור לי במשהו.‬
‫סלים מת עכשיו. לעזור לך במה?‬
‫אני צריך להעביר חבילה‬ ‫לאמא שלי בכלא בוגו רוד.‬
‫מצטער, חבר, אני לא יודע על זה כלום.‬
‫רק חבילה של דברים שהיא תצטרך לחג המולד.‬
‫אני ירקן, חבר. אני עושה משלוחי פירות.‬ ‫-אני יכול לשלם כסף טוב.‬
‫טוב, אם אתה צריך לקנות ירקות,‬ ‫אתה יודע איפה למצוא אותי.‬
‫איליי.‬
‫אה, שלום.‬
‫ניסיתי ליצור איתך קשר.‬
‫חשבתי שאמצא אותך כאן.‬
‫צדקת לגבי הקעקוע.‬
‫אני יודעת שאביך החורג נעדר ושאמא שלך בכלא.‬
‫בעיתון אמרת שיש לך משהו לספר לי.‬
‫על אנשים שעשו דברים איומים.‬
‫כן, טוב, שיניתי את דעתי. בערך.‬
‫כולם עכשיו אומרים‬ ‫שאני צריך לשתוק על… דברים.‬
‫אז זה מה שאני אעשה. בינתיים.‬
‫בסדר. אבל אתה יודע שאם אף אחד‬ ‫לא אומר כלום, הרעים פשוט ממשיכים לנצח?‬
‫אני מניח שהם ימשיכו לנצח בכל מקרה.‬ ‫אולי בפעם אחרת, אה?‬
‫אוקיי.‬
‫אבל אתה יכול להתקשר אליי מתי שתרצה.‬
‫נתנו לי את התמונה שלו.‬
‫היי!‬
‫טינקר בל, מה כל החרא הזה?‬
‫תחזיר את זה, בבקשה. זה חשוב.‬
‫כן, תמסור אליי. כן!‬ ‫-עזוב את זה!‬
‫רוצה את זה?‬
‫תירגע, חבר.‬ ‫-היי!‬
‫תחזיר את זה. נו כבר!‬
‫עבדתי עליך.‬
‫לא!‬ ‫-אכזרי.‬
‫תיהנה.‬ ‫-להתראות.‬
‫אוי, לא.‬
‫היי, אנחנו מתרימים לניוון שרירים.‬
‫זה מה שיש לכם?‬
‫כן, אם נגייס 70,000, בית הספר‬ ‫יוכל להתקין רמפות כדי שאוכל להגיע לכיתה.‬
‫שבעים אלף? זה הרבה מאוד רמפות.‬
‫יש הרבה ילדים שלא מסוגלים ללכת.‬
‫כמה אספתם עד עכשיו?‬ ‫-בערך 2,000, הרוב באירועי בית הספר.‬
‫אז, כמעט כלום, בעיקרון.‬
‫אם תיתן לנו עשר, זה יהיה 2,010.‬
‫כל הכבוד לכם.‬
‫חג המולד מתקרב.‬
‫ואתם יכולים לדלג על מספר 14.‬ ‫היא ממש קמצנית.‬
‫למה אתה עושה את זה, גאס?‬
‫כי אני מחבב אותך.‬
‫יש הרבה דברים כיפיים יותר‬ ‫שאתה יכול לעשות במקום.‬
‫להשחית תחנות אוטובוס כמו ילדים רגילים?‬
‫מה דעתך על החלפת חיתולים למבוגרים?‬
‫כי זה מה שצפוי לי, אתה יודע.‬
‫אז יש לי משהו לצפות לו.‬
‫ואחרי זה, תצטרך לראות אותי גוססת.‬
‫כולם מתים, שלס. את תמיד הקדמת את כולם.‬
‫אתה רק רוצה לעשות איתי סקס.‬ ‫-לא. אני עושה את זה בשביל החיתולים.‬
‫- ג'ורג' מאסומי‬ ‫ירקן -‬
‫ג'ורג'?‬
‫הנה הכסף שהלווית לי.‬
‫בשביל אמא שלי.‬
‫אז הנה.‬
‫תתחפף!‬
‫כמה אספתם?‬
‫מאתיים דולר.‬
‫אתה עושה מעשה טוב, חבר.‬
‫נראה לך שיש מצב שאני…‬
‫אני סתם צוחק.‬
‫אל תזניח את הלימודים שלך.‬ ‫-כן, אני לא.‬
‫מה יש לנו כאן? עדיין לא שמעתם מאמא?‬
‫לא.‬
‫אתה יודע שהייתי לוקח אתכם אם הייתי יכול.‬ ‫בכנות, אבל…‬
‫יש יותר מדי היסטוריה.‬
‫והיא עדיין מאשימה אותי‬ ‫על זה שלא דיברת וכל זה.‬
‫היא לא מאשימה אותך.‬ ‫-היא כן.‬
‫אני מאשים את עצמי לפעמים.‬
‫היא חושבת שדפקתי לך את הראש.‬ ‫-הראש שלי בסדר גמור.‬
‫היי. אני יודע את זה.‬
‫אני יודע שהוא בסדר.‬
‫הלוואי ששלי היה בסדר.‬
‫לכל אחד יש מאבקים משלו.‬
‫כן.‬
‫פרנקי, הגיעה חבילה בשבילך.‬
‫- פרנסס בל -‬
‫- שירים לאמא -‬
‫היי, אמא.‬
‫אנחנו מנסים ליצור איתך קשר כבר המון זמן,‬ ‫אבל בטח לא מוסרים לך את המכתבים שלנו.‬
‫אני מקווה שאת בסדר שם.‬
‫אני וגאס הקלטנו קלטת עם שירים‬
‫כדי שיהיה לך משהו להאזין לו בחג המולד.‬
‫תכתבי בבקשה כדי שנדע שקיבלת אותה‬ ‫ושאת בסדר.‬
‫טינק.‬
‫חשבתי שזה אתה.‬
‫היי, דארן.‬
‫אז מה קורה איתך?‬
‫אתה לא מתקשר. אתה לא כותב.‬
‫אתה יודע, כרגיל.‬ ‫מנסה להרחיק את אבא שלי מהבקבוק.‬
‫סובל הצקות מבובי לינט.‬
‫בובי תמיד היה מניאק.‬ ‫-חשבתי שאתם חברים?‬
‫חברים יכולים להיות מניאקים.‬ ‫-תוכל להגיד לו שיעזוב אותי בשקט?‬
‫תגיד לו בעצמך.‬ ‫אני עסוק עם מניאקים גדולים יותר.‬
‫שמעת על אמא שלי?‬ ‫-לא.‬
‫היה לה שבץ או משהו.‬ ‫היא בקושי יכולה ללכת עכשיו.‬
‫זה נורא, גבר.‬
‫היא די מעוצבנת מזה.‬
‫בגלל זה הייתי צריך לקחת פיקוד.‬ ‫גם מזה היא לא מרוצה.‬
‫- עולם השעשועים -‬
‫אז מה אתה עושה‬ ‫בצד האחורי של עולם השעשועים?‬
‫המקום הזה שייך לדאסטין ואנג.‬
‫הוא מנסה להשתלט‬ ‫על עסקי הסיטונאות של אמא שלי.‬
‫סיטונאות של מה?‬
‫עציצים לקישוט. מה נראה לך?‬
‫אני עדיין מנסה לחשוב על דרך להפחיד אותו.‬
‫ניסית לנהל איתו משא ומתן?‬ ‫-מדובר במניאק רציני, איליי.‬
‫השפה היחידה שהבני זונות האלה מבינים‬ ‫היא אלימות.‬
‫גם בובי לינט.‬
‫מצאת את הסחורה שלייל החביא?‬ ‫-לא.‬
‫מישהו לקח אותה.‬
‫זה לא הייתי אני, אם זה מה שאתה חושב.‬
‫אמא שלך אמרה פעם מה קרה ללייל?‬
‫למה שהיא תדע את זה?‬
‫היא הייתה היבואנית הראשית,‬ ‫ואייבן קרול היה המוציא לפועל שלה.‬
‫לפי מה שאני שמעתי,‬ ‫חבר של אבא שלך הלשין עליו.‬
‫ואייבן קרול טיפל בזה.‬ ‫-רגע, איזה חבר?‬
‫זה שתמיד רחרח ליד אמא שלך.‬
‫לא טדי קאלאס?‬
‫העכברוש תמיד הכי קרוב לגבינה.‬
‫איליי, אנחנו מאחרים.‬
‫איליי!‬
‫- ישו כוכב עליון‬ ‫חזרות -‬
‫נראה לי שכבר התחילו.‬ ‫-אני באה.‬
‫תרמיל יפה, איליי.‬ ‫אמא שלך עשתה לך אותו בכלא?‬
‫יפה! קלעת בול.‬
‫אין מצב!‬ ‫-איליי מכסח את בובי.‬
‫תעזוב אותי בשקט או שאהרוג אותך, שמעת אותי?‬
‫אתה מת, בובי!‬ ‫אני מתכוון לזה, אני אהרוג אותך.‬
‫איליי, בו כבר. תפסיק.‬
‫עזוב אותי!‬
‫פאק!‬ ‫-עזוב אותי!‬
‫נמאס לי מהחרא הזה.‬
‫אני מפסיק להיות נחמד, הבנת?‬
‫אני מפסיק להיות נחמד.‬ ‫-זה לא שווה את זה.‬
‫מספיק!‬
‫"בסופו של דבר,‬ ‫קיבלתי השעיה ליומיים בגלל נסיבות מיוחדות.‬
‫"חג המולד מתקרב, אז לא אפספס הרבה.‬
‫"אמרת שאת חושבת לעשות קורס בפסיכולוגיה,‬
‫"אז מצאתי ספר על זה בערימת הספרים של אבא.‬
‫"אני מתחיל לדאוג לך, אמא,‬ ‫כי לא כתבת בחזרה.‬
‫"בבקשה תודיעי לנו שאת בסדר.‬ ‫אנחנו אוהבים אותך, אמא.‬
‫"ואנחנו סופרים את הימים עד שתחזרי הביתה.‬
‫"נשארו 1,451 לילות." כן.‬
‫פרנקי?‬
‫את שומעת את זה?‬
‫פרנקי!‬
‫כן, תגיד לי אם אתה צריך הפסקה, גאס.‬
‫טוב.‬ ‫-בסדר.‬
‫איליי, תתמוך בי מאחור. תודה, חבר.‬
‫סליחה, תקעתי לך נאד בפרצוף, חבר.‬
‫- הצתה בעולם השעשועים -‬
‫השרפה פרצה בשעה מאוחרת אמש.‬
‫אף שלא היו אבדות בנפש, לא ניתן‬ ‫לפסול את האפשרות שזו הייתה הצתה.‬
‫צריך לחשוב טוב איפה לשים אותו.‬
‫לא יותר מדי שמש ולא יותר מדי רוח.‬
‫למה לא?‬
‫כי הנרי הוא נשמה רגישה מאוד.‬ ‫הוא תאנה בוכייה.‬
‫ואם נכעיס אותו, הוא יבכה.‬
‫הוא יזיל דמעות בהזדמנות הראשונה שתהיה לו.‬
‫בדיוק כמו ידידנו הקטן איליי.‬ ‫-לא נכון.‬
‫בחייך. אהבת להיות בכיין כשהיית תינוק.‬
‫אני מופתע שאתה זוכר.‬
‫כן, אוקיי. בואו נקשט אותו, טוב?‬
‫נראה לי שזה בשבילך.‬
‫בסדר.‬
‫זו הדרך, קדימה.‬
‫נחמד. אני רק אניח אותה כאן למעלה.‬
‫ניתן לזה מגע של קדושה. ככה.‬ ‫יפהפה. מה דעתכם?‬
‫נוכל לשים מתנות כאן למטה, כמו בסרטים.‬
‫באמת קנית לנו מתנות?‬ ‫-לא.‬
‫אבל היה לי רעיון.‬
‫אחר הצהריים צריכה להגיע‬ ‫קופסת חג מולד מ"ויני'ס".‬
‫יש בה דברים טובים. שימורי חזיר, מיץ אננס,‬
‫ריבועי ליקריץ.‬
‫וחשבתי שאולי כל אחד‬ ‫יוכל לבחור ספר מהערימה,‬
‫לעטוף אותו,‬ ‫ולשים אותו מתחת לעץ בתור מתנה.‬
‫אני לא מתכוון לכל ספר.‬
‫אולי משהו שקראתם‬
‫או משהו שאתם חושבים שמישהו אחר ייהנה ממנו.‬
‫בכל אופן, הנה, רשמתי את השמות.‬ ‫פשוט תבחרו שם.‬
‫את מי קיבלת?‬
‫בסדר, אז גאס בוחר ספר בשבילי,‬
‫אני בוחר ספר בשביל איליי,‬ ‫איליי בוחר ספר בשביל גאס.‬
‫נשב, נשתה מיץ אננס, נאכל ריבועי ליקריץ,‬
‫אני אולי אשתה בירה, ונקרא ספרים יחד.‬
‫אז במה זה שונה מכל יום אחר?‬
‫זה חג המולד.‬
‫למה עשית את זה?‬
‫אתם תשתפו פעולה, נכון? כן?‬
‫בטח. אתה יודע, זה חג המולד.‬ ‫למה שלא אשתף פעולה?‬
‫כן, טוב מאוד.‬
‫מעולה.‬
‫אלכס היקר. חג המולד קרוב‬
‫ועדיין לא שמענו כלום מאמא.‬
‫אז החלטתי שאני לא יכול לחכות יותר.‬ ‫הגיע הזמן לעשות משהו קיצוני.‬
‫היי, ג'ורג'.‬
‫שוב אתה.‬ ‫-קיבלת משהו מאמא שלי?‬
‫מצטער, חבר.‬
‫יש לי שאלה.‬ ‫-טוב, תזדרז, אני עסוק.‬
‫מה הדבר הכי גדול שאי פעם הברחת לבוגו?‬
‫על איזה גודל חשבת?‬
‫הגודל שלי.‬
‫תשכח מזה.‬
‫יש חוקים לגבי בריחה מהכלא.‬ ‫אבל מי אמר שאסור לפרוץ פנימה?‬
‫אף אחד לא אומר את זה‬ ‫כי אף אחד לא כזה טיפש.‬
‫כן, אבל נניח שמישהו כן היה?‬
‫תתחפף, טוב? אני לא אעשה את זה.‬
‫סלים אמר שאתה חייב לו.‬
‫הוא אמר שהוא עזר לאחיך כשהוא ישב בכלא.‬
‫הוא לא שיקר.‬ ‫-הוא אמר שאחרת אחיך לא היה מחזיק מעמד.‬
‫סביר להניח שלא.‬
‫אז עכשיו אמא שלי מאחורי הסורגים,‬
‫ואני חושש שהיא לא תעמוד בזה, אתה יודע?‬
‫כי היא לא תראה אותנו בחג המולד וכל זה.‬
‫ואני חושש שהיא תתמכר שוב להרואין,‬ ‫ותיקח מנת יתר.‬
‫לכן אני צריך לראות אותה שוב,‬ ‫כדי להראות לה כמה שהיא חשובה לנו.‬
‫ולהגיד לה שהכול יהיה בסדר עכשיו.‬
‫אני לא יודע, חבר.‬ ‫-תראה…‬
‫אני יודע שזו בקשה גדולה.‬
‫אבל אתה לא תעשה את זה בשבילי,‬ ‫אתה תעשה את זה בשביל סלים.‬
‫- הפרפר -‬
‫- לגאס‬ ‫מאיליי -‬
‫- לאיליי‬ ‫מאבא -‬
‫- איליי בל‬ ‫הסיפור שלו -‬
‫אמרנו שלא תעשה את זה.‬
‫זאת אמא, גאס. אני חייב.‬
‫מה אם יכלאו אותך?‬
‫הם יצטרכו לתפוס אותי קודם.‬
‫זה כלא מזוין, איליי.‬
‫המקצוע שלהם שם הוא למנוע מאנשים לברוח.‬
‫אלא אם תשבור את המפרקת‬ ‫כשתנסה לטפס על החומה.‬
‫זה מה שיקרה?‬ ‫-אני לא יודע.‬
‫אני עדיין חושב שזה רעיון טיפשי.‬
‫אז תאחל לי בהצלחה.‬
‫בסדר, לא משנה מה יקרה,‬
‫תהיה בשקט ותחכה.‬
‫אוקיי.‬ ‫-אוקיי.‬
‫חג מולד שמח.‬
‫- כלא נשים -‬
‫- מבקרים -‬
‫ג'ורג'י!‬
‫אוקיי, תהיו מוכנים. משלוח הפירות מגיע.‬
‫הנה, חבר, קח את זה.‬ ‫אף אחד לא מסתיר שם שום דבר?‬
‫שוטרת, תבדקי מתחת לרכב?‬
‫תיכנס כבר!‬
‫אבוקדו. היית מאמין?‬
‫דובדבנים, מלונים.‬ ‫פאק, הכלבות האלה אוכלות יותר טוב ממני.‬
‫למען ההגינות,‬ ‫הם גם מוצצות זין יותר טוב ממך.‬
‫אז אל תשכח את זה.‬
‫בוא נוציא מכאן את ג'ורג'י.‬
‫בחיי.‬ ‫-טוב, ג'ורג'.‬
‫אתה יכול לנסוע.‬
‫בסדר, ג'ורג', תן גז, חבר. תסתלק מכאן.‬
‫שוטרים, תנו לו לצאת.‬
‫קצת צפוף, מה?‬
‫רוצה לצאת משם?‬ ‫-כן. תוכלי לתת לי יד?‬
‫אני ברני.‬
‫איליי.‬
‫ג'ורג' אמר לי שאתה מגיע.‬
‫מכירה אותו כבר הרבה זמן?‬ ‫-נראה לי.‬
‫אני לא יודעת.‬
‫זו בטח הפעם הראשונה‬ ‫שהוא עשה משהו כזה טיפשי.‬
‫הוא בטח מזדקן.‬
‫כאן מכינים את האוכל של אמא?‬ ‫-ברני'ס ביסטרו.‬
‫התפריט מוגבל, אבל אף פעם לא חסרים לקוחות.‬
‫אז אני יכול ללכת לראות את אמא עכשיו?‬
‫חבר, כבר הצלחת להבין איפה אתה?‬
‫אתה בתוך פאקינג כלא נשים.‬ ‫זה לא כמו להיות במלון,‬
‫שבו אתה פשוט מתקשר למישהו‬ ‫והוא פוגש אותך בקבלה.‬
‫צבא הישע. כולם בחדר האוכל צופים בהם.‬
‫את לא רוצה להיות שם בפנים?‬ ‫-תשכח מזה.‬
‫אני שונאת מזמורים. גדלתי אצל מיסיונרים.‬
‫שיקפצו חג המולד ומזמורי חג המולד,‬
‫ושילכו להזדיין הם ושירי חג המולד שלהם.‬
‫ברני!‬ ‫-אנחנו כאן, דב.‬
‫זה הילד של פרנקי?‬
‫לא יודעת. יש עגלה מלאה בהם מאחור.‬
‫היית אמורה להביא איתך את פרנקי,‬ ‫כלבה טיפשה.‬
‫כן, היא שוב סגרה את הדלת.‬
‫הסוהרת אמרה פשוט לעזוב אותה בשקט שם.‬
‫שלום.‬
‫אני דבי.‬
‫אמא שוב מכורה לסמים?‬
‫תראה, כל מה שאני יכולה לומר זה‬ ‫שהיא במקום אפל, חבר.‬
‫היא לא אוכלת הרבה,‬
‫ואני לא זוכרת מתי פעם האחרונה‬ ‫היא השתתפה בפעילויות הפנאי.‬
‫כן, רק להזהיר אותך.‬
‫לא, היא תצא בשבילי.‬
‫בחג המולד קורים ניסים, נכון?‬ ‫פשוט קחי אותי לתא שלה.‬
‫ברגע שהיא תשמע את קולי, היא תפתח את הדלת.‬
‫כן, אני בטוחה שגם הסוהרות.‬ ‫אבל זו לא בעיה שלי.‬
‫בסדר, קדימה, קפוץ פנימה.‬
‫מה? עם כל הזבל?‬
‫פשוט תיכנס לפח.‬
‫עכשיו תהיה בשקט, ותחזיק מעמד.‬
‫עכשיו, לפני שאשאיר אותך כאן,‬ ‫אם תיתפס, מי גלגל אותך עד לכאן?‬
‫לא ראיתי, נשמע כמו אישה לבנה.‬
‫ואיך נכנסת למקום הזה?‬
‫נצמדתי לתחתית של משאית.‬
‫איזו משאית?‬
‫לא יודע. היו עליה אסירות.‬
‫בדיוק.‬
‫טוב, אתה לבד עכשיו.‬ ‫היא במרחק ארבע דלתות. בי-25.‬
‫אמא!‬
‫אמא?‬
‫אמא.‬
‫זה אני, איליי.‬
‫אמא, תפתחי את הדלת.‬
‫זה לא חלום, אמא.‬
‫אמא. תפתחי את הדלת.‬
‫"היי שלום, רובי טיוזדיי‬
‫"מי יכול לתלות לך שם?‬
‫"אם בכל יום את משתנה‬
‫"בכל זאת אתגעגע אלייך"‬
‫אמא, תפתחי את הדלת.‬
‫חג מולד שמח, אמא.‬
‫חיבוק קבוצתי.‬
‫אתה אמיתי?‬ ‫-ברור שאני אמיתי, אמא.‬
‫אלוהים, העצמות שלך דקות.‬
‫את חייבת להיגמל. הכול יהיה בסדר, אמא.‬
‫גאס אמר לי והוא יודע הכול.‬
‫את רק צריכה להחזיק מעמד.‬
‫אנחנו נמצא איפה לייל החביא את הסחורה שלו,‬ ‫ואז נמכור אותה ונקבל מקדמה‬
‫כדי שנוכל לקנות לך מקום יותר טוב לגור בו.‬ ‫-לא חסר לי כלום.‬
‫אתה וגאס זה כל מה שאי פעם הייתי צריכה.‬
‫הכול יהיה מעולה, אמא.‬
‫תוכלי לחזור לאוניברסיטה‬ ‫או לעבוד במזנון בית הספר,‬
‫מה שתרצי לעשות.‬
‫איליי.‬
‫ילד החלומות היפה שלי.‬
‫זה לא חלום, אמא.‬ ‫כל מה שאת צריכה לעשות זה להאמין.‬
‫את חייבת להאמין בנו.‬
‫ברור שאני מאמינה. תמיד האמנתי ותמיד אאמין.‬
‫תסתכלי עליי ותגידי את זה.‬
‫מה לאלף עזאזל?‬
‫אל תתחרפני, לורה. מה קורה פה?‬
‫איזה גן ילדים אנחנו מנהלים פה‬ ‫שהנסיכה פרנקי מקבלת ביקור בתא שלה?‬
‫על מה את מדברת, לורה?‬ ‫-אני צריך ללכת, אמא.‬
‫נוכל לעשות את זה. אנחנו חזקים יותר מהם.‬
‫קדימה! הוא בורח.‬
‫היי. שיט!‬
‫היי, ילד, תחזור לכאן!‬
‫היי, בוא הנה!‬
‫תפוס אותו! הוא מתחת לשולחן.‬
‫קום, תפוס אותו!‬
‫קדימה!‬ ‫-להתראות, בחורים.‬
‫היי, בוא הנה!‬
‫חג מולד שמח!‬
‫מה אתה עושה כאן?‬ ‫-עוזר לאמא שלי!‬
‫הוא רץ לשם.‬
‫בוא הנה. תחזור לכאן עכשיו!‬
‫דחוף, יש לנו בריחה בכניסה האחורית,‬ ‫אזור מטבח בי.‬
‫תחזור הנה עכשיו!‬
‫יש לי מפתח.‬ ‫-קדימה, תנסה. מהר!‬
‫תן לי אותו!‬ ‫-אל תהיה טיפש. בוא לכאן.‬
‫תביא את חותך הברגים!‬
‫נו כבר!‬ ‫-מהר!‬
‫אתה יכול לעבור? תניח את זה עכשיו.‬
‫זה לא עובד!‬
‫אתה לא תצליח.‬ ‫-אין מצב.‬
‫בואו נלך מסביב.‬ ‫-תתפסו אותו!‬
‫אל תהיה טיפש, חבר. זה לא יחזיק אותך.‬ ‫-תרד לפני שתהרוג את עצמך.‬
‫ילד, תוותר. אתה טיפש? זה לא יחזיק אותך.‬
‫רד משם.‬ ‫-קדימה, ילד!‬
‫שיט!‬
‫סלים!‬
‫לייל!‬
‫סלים!‬
‫לייל!‬
‫הם לא יכולים לשמוע אותך‬ ‫אם אתה עדיין לא מת.‬
‫אז איך אני שומע אותך?‬
‫כנראה גם אני עוד לא מת.‬
‫מה מצבו?‬ ‫-אנחנו עוד לא יודעים.‬
‫הוצאנו את הצינור והוא נושם באופן עצמוני.‬
‫לא נדע מה הנזק עד שהוא יהיה בהכרה מלאה.‬
‫כריסטופר?‬
‫לא את שוב.‬
‫איך אתה מרגיש?‬
‫די חרא, כמובן.‬
‫אתה יכול להזיז את יד ימין?‬
‫הם הוציאו את כל הגידול,‬ ‫זה היה כמו לשלוף גלעין אבוקדו.‬
‫יכול להיות שאתה תחלים לגמרי.‬
‫באמת?‬
‫אני חושבת שזה סימן מאלוהים.‬
‫אני לא מאמין באלוהים.‬
‫חבל, כי ברור שהוא מאמין בך.‬
‫חג מולד שמח.‬
‫- על טעם ועל ריח -‬
‫אומרים שהוא הבן של פרנקי בל.‬ ‫-הוא קיבל מכה בראש?‬
‫זה משנה? השאלה היא, מה נעשה איתו?‬
‫אם זה יתפרסם, זה ידפוק לכולם‬ ‫את בונוס חג המולד, גם למפקד הכלא.‬
‫אני לא אפרסם את זה.‬
‫כדאי לך מאוד שלא.‬
‫יודע מה קורה לאסירים שעושים לנו חיים קשים?‬ ‫-כן.‬
‫סלים האלידיי סיפר לי הכול על מה שעשיתם לו.‬ ‫הרבצתם לו והתזתם עליו מים בצינור.‬
‫נזלת באוכל,‬
‫כלאתם אותו בצינוק לשבוע בלי שמיכה.‬
‫ובכל זאת החלטת לפרוץ פנימה.‬
‫אמא שלי לא קיבלה את המכתבים שלי.‬
‫זה תירוץ עלוב. איך נכנסת?‬
‫עם צבא הישע. עליתי לרכב שלהם‬
‫ואמרתי לכולם שאני שייך למקהלה.‬
‫אז…‬
‫מה תעשו איתי?‬
‫למען האמת, עדיין לא החלטנו.‬ ‫-אתם יכולים פשוט לשחרר אותי.‬
‫אתה גם יכול להלשין עלינו.‬ ‫-זה קוד האסירים, אתם יודעים.‬
‫חברים לא מלשינים על חברים.‬ ‫-כן. אבל אתה לא חבר שלנו.‬
‫למעשה, הסיבה היחידה שתפסנו אותך‬ ‫היא כי נפלת עלינו.‬
‫באמת הכרת את סלים האלידיי?‬
‫כן. ואתה?‬
‫האמת שכן. הצטערתי לשמוע שהוא נפטר.‬
‫מה שניסית לעשות היה "הזינוק של האלידיי".‬
‫זו הייתה התוכנית.‬
‫מה הייתה התוכנית שלך אם תיתפס?‬ ‫-אולי לעשות עסקה.‬
‫אתם תשחררו אותי, ואני לא אגיד כלום,‬ ‫מותר לאמא שלי לקבל מבקרים?‬
‫אתה לא נמצא בעמדה להציב דרישות.‬
‫מספיק.‬
‫זה חג המולד.‬
‫תן לי לדבר עם ברני.‬ ‫לחשוב איך זה יכול לעבוד.‬
‫- שישה שבועות מאוחר יותר -‬
‫אז קראתי דברים בספר הפסיכולוגיה שלי‬
‫על כך שסביר להניח שנתאהב במה שמוכר לנו.‬
‫אז ככל שאנחנו נמצאים יותר בחברת מישהו,‬ ‫כך גדל הסיכוי שנחבב אותו.‬
‫באמת? אצלי זה בדרך כלל ההפך.‬
‫פרנקי בל, אורח בשבילך, בחדר המבקרים.‬
‫שולחן תשע.‬
‫היי, טדי.‬
‫פרנקי.‬
‫את נראית טוב. זו שמלה חדשה?‬
‫הדבר הישן הזה?‬
‫את תיראי טוב גם אם תלבשי שק, אני בטוח.‬
‫זה בטוח מרגיש כמו שק.‬
‫אולי אביא לך משהו נחמד ללבוש מתחת.‬
‫אני מצטער על לייל.‬
‫לא יכולת לעשות כלום, טדי.‬
‫יכולתי להילחם יותר, או להילחם בכלל.‬
‫פשוט לא רציתי שיקרה לך משהו. את יודעת?‬
‫עכשיו הכול כבר שייך לעבר.‬
‫ממש יפה מצידך שבאת לבקר, טדי.‬
‫תמיד הייתה לי חולשה כלפייך, פרנקי.‬
‫אם יש משהו שאוכל לעשות כדי להקל עלייך כאן,‬
‫תגידי לי.‬
‫אני חושבת שאני בסדר.‬
‫אתה יכול לבדוק מה שלום הבנים מדי פעם.‬
‫כן. טוב, קפצתי לשם כבר כמה פעמים,‬ ‫למען האמת,‬
‫אבל הם לא היו בבית.‬ ‫אבל אלך שוב, כשלא אהיה בנסיעה מחוץ לעיר.‬
‫אתה איש טוב, טדי.‬
‫אבל אולי אל תגידי להם שהייתי כאן.‬
‫אני פשוט לא רוצה שהם יחשבו שאני…‬
‫את יודעת, פולש או משהו כזה…‬
‫אתה לא פולש.‬ ‫-לא?‬
‫לא, תמיד נחמד לראות פרצוף ידידותי.‬
‫טוב לראות גם אותך, פרנקי.‬
‫שולחן תשע, בלי לגעת.‬ ‫-אנחנו לא נוגעים.‬
‫אנחנו לא נוגעים. ראית אותנו נוגעים?‬
‫מה הסיפור שלה? היא קיבלה וסת או משהו?‬
‫טוב, אני אחזור, כן?‬
‫תודה, טדי.‬ ‫-כן, בטח.‬
‫- הקורייר-מייל -‬
‫הבעלים של עולם השעשועים הוא דאסטין ואנג.‬
‫יש שמועה שהוא מייבא את הסמים דרך סידני.‬
‫החשוד העיקרי הוא הילד הזה,‬ ‫בנה של היבואנית המקומית, ביק דאנג,‬
‫שפרשה לאחרונה מעסקי ההרואין‬ ‫עקב בריאות לקויה.‬
‫נשמע שהסכסוך בין שתי הכנופיות האלה‬ ‫מגיע לשיאו עכשיו.‬
‫אם זה יהפוך לעימות גלוי, סביר שדאסטין ואנג‬ ‫יועמד סוף-סוף לדין על פשעיו בעבר.‬
‫כמו זה למשל, אולי.‬
‫זה בהנחה שמישהו יישאר בחיים כדי להעיד.‬
‫ו…‬
‫שאין עוד שחקנים שלא ידוע לנו עליהם.‬
‫וג'פרי, כשאמרתי בלי תארי פועל,‬ ‫לא התכוונתי ליותר שמות תואר.‬
‫קדימה, אנשים! השעה ארבע.‬
‫אלכס היקר.‬
‫אמא נגמלה מסמים ומצבה הרבה יותר טוב.‬
‫גאס ואני חשבנו לקחת עבודות במשרה חלקית‬
‫כדי לחסוך לפיקדון על בית נחמד‬ ‫שאמא תוכל לעבור אליו כשהיא תצא.‬
‫- להשכרה -‬
‫חשבנו שכדאי שנבדוק את הבית של לייל‬ ‫עוד פעם אחת‬
‫כדי לראות אם נמצא משהו למכור,‬ ‫אם אתה מבין את כוונתי.‬
‫בוא תעזור לי עם זה.‬
‫מה דעתך על זה?‬
‫אני לא בטוח.‬
‫- קיו-אל-די מוצרי ספורט ועור -‬
‫רגע, גאס, תראה את זה.‬
‫קיו, אס,‬
‫אל… ג'י.‬
‫מה הוא אומר לו?‬
‫- קיו-אס-אל-ג'י -‬
‫חכה רגע.‬
‫הולי שיט, באטמן.‬
‫מצאנו את זה.‬
‫אלוהים.‬
‫כמה אתה חושב שזה שווה?‬ ‫-בסך הכול? מאה אלף אולי.‬
‫מה נראה לך שנעשה עם זה?‬
‫נמכור את זה, כמובן. לדארן דאנג.‬
‫נקנה בית לאמא.‬
‫אני מציע שנקבור את זה.‬ ‫יש לנו ארבע שנים עד שאמא תשתחרר.‬
‫כן, אבל אתה חושב‬ ‫שדארן עדיין יהיה בסביבה אז?‬
‫לפי איך שהוא מתנהל, הוא לא יחיה הרבה.‬ ‫-אני יכול לומר את זה גם עליך.‬
‫אתה יודע משהו שאני לא יודע?‬
‫אני יודע הרבה דברים שאתה לא יודע,‬ ‫אבל אני רואה רק חלקים.‬
‫כמו מה? תספר לי.‬
‫בנים? האוכל מוכן.‬
‫מה אתה רוצה?‬ ‫-היי, אני איליי בל.‬
‫אני… חבר ותיק של דארן מהלימודים.‬
‫הבאתי גם סחורה שאולי תעניין אותו.‬
‫זה הבחור עם הסחורה.‬ ‫הוא אומר שלמדתם יחד בבית הספר.‬
‫שלום לך.‬
‫לא, בחיים לא ראיתי אותו קודם.‬
‫מה נסגר, דארן?‬
‫אני אבדוק את זה, בוס.‬
‫מי אתה באמת?‬
‫זה אני. אתה יודע, טינקר בל.‬
‫אני חושב שהוא מרגל של ה-BTK.‬
‫הוא בטח לא 5-טי.‬ ‫-דארן, אני אפילו לא יודע מה זה 5-טי.‬
‫אני 5-טי.‬
‫זה 5-טי.‬
‫אהבה, כסף, כלא, חטא, נקמה.‬
‫רוצה להצטרף? יש לנו מקעקעת משלנו.‬
‫אפשר לחשוב על זה?‬
‫מי הלוזר הזה?‬
‫אין לו כבוד.‬
‫אותו טינק הישן. חרבנת במכנסיים?‬
‫כן.‬
‫אז כמה אתה מבקש על הסחורה?‬
‫זה מוצר איכותי.‬
‫הערך שלו בטח תפח עם הזמן.‬
‫מה לעזאזל?‬
‫דאסטין ואנג והחברים שלו בחצר.‬
‫למה הכנסתם אותם?‬
‫הוא פרץ את השער עם הטנדר שלו.‬ ‫הוא אמר שהוא ישרוף את הבית.‬
‫יש להם כלי נשק.‬ ‫-טוב, בואו נזוז.‬
‫אמרתי לך שזה רעיון גרוע‬ ‫להצית את עולם השעשועים.‬
‫שים את כל זה בכספת.‬
‫מה זה?‬ ‫-50,000, קח את זה או שלא.‬
‫רגע! עוד לא סיימתי לנהל משא ומתן.‬ ‫-אתה כן.‬
‫הבני זונות מסידני‬ ‫מנסים להשתלט על השוק שלנו.‬
‫על מה אתה מסתכל?‬
‫אתה רוצה מצ'טה?‬
‫מה? אין מצב.‬
‫איך שאתה רוצה.‬
‫להרוג!‬
‫הרסת לי את הגדר.‬
‫זו רק ההתחלה של הבעיות שלך.‬ ‫אחרי שנשרוף את הבית המזוין שלך,‬
‫אני אחתוך לך את הזין ואדחוף לך אותו לתחת.‬
‫אני חושב שאחזור פנימה.‬
‫זה ממש מקורי.‬
‫אם לא תזיז את הרכב שלך,‬ ‫אני אקעקע לך את הפרצוף על שק האשכים,‬
‫ואשלח אותו לאמא שלך בתור בובת אצבע.‬
‫תהרגו את כולם!‬
‫רגע! תראו, אני יודע שאף אחד מכם‬ ‫לא מכיר אותי, ואני לא מכיר אף אחד מכם,‬
‫אבל אני באמת חושב שבמצב כזה,‬
‫נקודת מבט שונה יכולה לעזור.‬
‫אתה צוחק עליי?‬
‫סבא וסבתא של אבי החורג‬ ‫היו פליטים ממלחמת העולם השנייה.‬
‫הרבה אנשים כמוהם הגיעו לדארה‬ ‫כדי להימלט ממלחמה והחרא הזה.‬
‫ההורים שלכם בטח יכולים‬ ‫לספר את אותו הסיפור.‬
‫למען האמת, כולנו זרים כאן,‬ ‫אבל אני יודע שעכשיו, בשביל כולנו זה בית.‬
‫אז למה שלא נניח את הנשק,‬
‫ונפתור את הבעיה כמו משפחה, כמו שכנים,‬
‫שנפגשים בחצר הקדמית כדי לשתות בירה ולדבר?‬
‫אז מי יהיה הראשון שיסכים ללכת על זה?‬
‫תהרגו את כולם!‬
‫אלוהים!‬
‫איליי?‬
‫תגיד לי שזה רוטב עגבניות.‬
‫לא, זה באמת דם הפעם.‬
‫אלוהים, איליי, מה קרה?‬
‫תראה את זה. תסתכל בתיק.‬
‫חמישים אלף במזומן. מקדמה על בית לאמא.‬
‫עשינו את זה.‬
‫אמא היקרה.‬
‫רציתי רק לומר לך שגאס צדק.‬
‫הכול מסתדר בדיוק כמו שהוא אמר שיקרה.‬
‫מצאנו כמה מהדברים הישנים של לייל‬ ‫ומכרנו אותם במזומן,‬
‫ואבא לומד לבשל.‬
‫כולם מריחים את הריח הנפלא הזה?‬
‫רק עוד 1,381 לילות.‬
‫זה יהיה בדיוק כמו פעם.‬
‫יותר טוב, אני מבטיח.‬
‫- נכסי דראמונד‬ ‫בית פתוח -‬
‫אתם מריחים את זה?‬
‫חכו עד שתראו את הדבר הזה.‬
‫פאק! לעזאזל. לעזאזל!‬
‫אתה בסדר, אבא?‬
‫כן, אני בסדר.‬
‫הפשטידה נדפקה.‬ ‫אבל נראה לי שהיא עדיין תהיה טעימה.‬
‫בגלל זה אנחנו צריכים לקחת כלב.‬
‫- ארוחת כלב -‬
‫היא תצא בעוד ארבעה חגי מולד.‬
‫אני אהיה בן 17.‬
‫- מבוסס על הספר מאת טרנט דלטון -‬
‫תרגום כתוביות: שלמה ליברמן‬