Vegyen még egyet!
Köszönöm.
Bár maga és a motorostársai
nem éppen törvénytisztelő állampolgárok.
A Lázadóknak rengeteg törvényük van. Tudom, mert én hozom őket.
Remek fiúkat neveltek.
Minden tőlünk telhetőt megtettünk.
Eli levelei voltak a legjobbak a bentlétem alatt.
Nem érdekelte a rossz hírnevem, nem ítélkezett.
Mindegy, haver, ezért jöttem…
hogy ezt átadjam.
- Tényleg? - Nézd meg!
Bocs a csomagolásért.
Nem a csomagolásról vagyunk híresek.
Mindig azt írtad a leveleidben, hogy író akarsz lenni,
szóval ez hasznos lehet.
Gyerünk, haver, nyisd ki, próbáld ki!
Mondj bele valamit!
Próba, egy, kettő, három.
Igen.
Próba, egy, kettő, három.
Tessék, haver. Nemsokára újságíró leszel.
Nos, ez az álma.
Nem egyszerű. Gyakornoknak kell állni,
vagy írni kell egy egyedi sztorit.
Egy rakás ilyenem van, haver.
Már leültem az időmet, nem kerülhetek bajba.
Mire vagy kíváncsi?
A FIÚ, AKI LENYELTE A VILÁGEGYETEMET
A FIÚ, AKINEK VÉGE LESZ
Ha hírhedt bűnöző vagy,
akkor senki sem hagy békén.
A zsaruk örömmel kutakodnak, de jobban szeretik…
…a Condamine folyónál lévő bárban.
Tömve van Bandidosokkal, akik azt hiszik, övék a hely.
MEGHALT BICH DANG
Tessék, drágám, ez a tiéd.
CSATOLTAN KÜLDÖM A DOKUMENTUMOKAT
BICH DANG HAGYATÉKA ALAPJÁN
VANUATU – NEMZETKÖZI
Mindig valami határon túli banda keresi a bajt…
A padlón ébredtem, csupa vér voltam,
próbáltam talpra állni, amikor egy nagydarab fickó…
…megragadtam a nyakát, és megkérdeztem, „Kivel vagy?”
VIETNÁM JELENLÉTE DARRÁBAN
BANK OF VANUATU – BANKSZÁMLAKIVONAT
Mire ő: „Nem állok senki pártján. Az enyém a bár,
és kitiltalak titeket.”
Igen?
Alex Bermuda beszél?
Ki kérdezi?
Brian Robertson, Courier-Mail.
Itt ül velem szemben egy kölyök, Eli Bell. Azt állítja, mesélt neki az életéről.
Ez vallana rám.
Nyomtassák ki minden szavát!
Látta, milyen hosszú?
Azt hiszi, ő a brisbane-i Tolsztoj.
Honnan a faszból tudja, hogy nem az?
Vajon mik a tervei Mr. Bermudának, most, hogy kijött a börtönből?
A bátyám, Gus, próbál neki jótékonysági munkát találni.
Jól megy neki a pénzbeszedés.
Abban biztos vagyok.
Szóval mennyit kérsz ezért?
Nem tudom. Általában mennyit fizetnek?
Mert igazából munkát akarok.
Milyen munkát?
- Bűnügyiriporter-asszisztens. - Álmodj csak!
Végeztél már egyáltalán az iskolában?
De írhatnál színes cikkeket.
Azok meg mik?
Lényegében arra kellenek, hogy kitöltsük a helyet.
Ingatlanajánlók, toowoombai virágfesztivál, a legjobb nagyik versenye.
Nem mindenki képes rá, de hidd el, te tehetséges vagy.
Oké.
Rendben, szólok Shirley-nek, hogy vegyen fel kezdő fizetéssel.
Rendben.
- Üdv a csapatban! - Köszönöm.
Emberek, ő itt Eli Bell.
A munkátokra pályázik.
Nyomás!
FŐSZERKESZTŐ
…ami eddig 223 000-et jelent, ami még mindig a célzott összeg alatt van.
Köszönöm szépen az idejüket.
OXLEY-I ROTARY KLUB
Üdv! Köszönöm szépen. Örvendek.
Bassza meg!
- Áucs! - Jól vagy?
Igen, jól vagyok.
Rendben.
Próbáld meg!
Igen, jó. Bassza meg!
Tedd üresbe, jó? A rohadt életbe!
Most próbáld!
Hé!
- Képzeljétek! - Mi az?
- Megvan az állás. - Mi?
Milyen jó már?
Mit mondtam?
Most már igazi újságíró vagyok.
Hűha! Eli, büszke vagyok rád, haver. Ez hihetetlen.
- Képzeld! - Mi az?
Megvan a meló.
- Tényleg? Ügyes! - Kösz.
Újságíró lett.
Most már megadhatod az 50 dolcsit.
- Mi lenne, ha dolgoznál? - Javítom a kocsit.
- Sikerült? - Zúg, mint egy tonhalpogácsa.
Milyen tiszta!
Igen, csak úgy suhan. Ez a haverom.
- Mennem kell. - Oké.
- Bajnok vagy, haver. - Kösz, apa.
- Gratulálok! - Helló, haver!
A fiam újságírói állást kapott.
Tessék.
BOB KÖNYVEI
Havannai emberünk. Olvastad?
Igen, kár, hogy elviszed. A kedvencem Graham Greene-től.
- Jane Austen. - Igen.
- Újra kezd divatba jönni. - Igen.
„Aki nem leli élvezetét egy jó regényben, bizonyára elviselhetetlenül ostoba.”
Ezeket mind elviszem.
Húsz dolcsi az összesért?
Kösz, fiúk. Köszönöm, igen.
Hűha!
Boldognak tűnsz.
Igen, nos, elvisz egy tucat dobozt, és még fizetni is akar nekem,
hogy heti háromszor ügyeljem fel a boltot. Én!
- Hűha! - Igen.
Mi van az agorafóbiáddal? Azzal a sok vásárlóval?
Ez egy könyvesbolt Darrában.
Nem hiszem, hogy akkora tömeg lenne.
De igen, hozok haza egy kis pénzt, és tudod,
meg egyébként is, azt hiszem, tartozom neked, Frankie.
Én is tartozom neked.
Jól bántál a fiúkkal, amíg bent voltam.
Nem igazán, de kösz.
És értékelem, hogy nem iszol, mióta beköltöztem.
Tudom, hogy igyekszel.
Tudod, az az igazság, hogy…
nem is hiányzik annyira.
De azt hiszem, az, hogy itt vannak a fiúk, meg te is…
megnyugtat kicsit.
De ne aggódj, megleszek nélkületek is.
Nem függésről van szó, vagy ilyesmi, csak…
Jó érzés.
De micsoda nap, mi? Micsoda nap!
Elképesztő.
MODERN CSALÁDI MENEDÉK
Szép munka a vanuatui banki adatokkal.
De a többit tartsd magadban, itt a falaknak is fülük van.
Caitlyn.
Eli? Mi a fene?
Azt tettem, amit mondtál, és írtam Briannek egy cikket.
Te jó ég, szép volt!
- Mi a cikk? - „Alex Bermuda, Bűnözői élet.”
- Te voltál? - Igen.
Dave Cullen átírta,
de az én interjúm alapján készült.
Igen, tipikus. Remélem, legalább rendesen fizetnek.
Kezdő fizetést kapok.
Az mennyi?
Nem tudom. Nem kérdeztem.
Ha kevesebb, mint heti 200, kérj emelést!
Oké. Milyen volt Vanuatu?
Ki mondta, hogy ott voltam?
Briantől hallottam.
Igen, jó volt. Igazi nyaralóhely.
Majd találkozunk.
Mit csinálsz?
Csak próbálok formába jönni, tudod?
- Anya miatt csinálod? - Nem.
Nos, nem is tudom, talán.
Lyle elég izmos volt, igaz?
Igen, bokszoló volt.
A nők imádják az izmos karokat.
Nem tudom, miért. Nekem nem túl erősek a karjaim.
Igen, de anya nem a karjaid miatt hagyott el. Csak mondom.
Nem, igazad van.
Sok dolgot kell még helyrehoznom.
Kiálltál Teddyvel szemben.
- Nem igazán. - Jó volt, apa.
Most nem akadtál ki annyira.
Szeretem, ha apának hívsz.
Vajon szerinte Lyle még él?
Tudja, hogy Lyle nem jön vissza, apa.
Szép napunk van. Igen.
Igen. Egész jó.
- Ha szeretsz valakit… - Igen.
…olyan dolgokat teszel, amiket máskor nem.
- Mit? - Nem tudom, például amitől félsz.
Elmész a boltba, vagy…
- Igen. - …ilyesmi.
Ezt alaposan átgondoltad. Talán megtetszett valaki a munkahelyen?
Van valaki.
De nem, nem vagyok az esete.
Igen, tudod, én is ezt gondoltam az elején anyádnál,
de nem tudhatod, amíg meg nem kérdezed.
És most a helyi bajnokok története következik.
Biztos emlékeznek egy Shelly Huffman nevű fiatal hölgyre,
akinek az életét megváltoztatta az ajándékba kapott 50 000 dollár.
Úgy tűnik, nincs megállás…
Eli? Robert? Shelly van a rádióban.
…hiszen eddig több mint 200 000 dollárt gyűjtöttek a fogyatékkal élő iskolásoknak.
A páros felkerült
az idei Queenslandi Bajnokok listájára,
- elismerve… - Egek!
…kivételes szolgálatukat.
Az Atlas Művégtagüzem
- Úristen! - tulajdonosa, Tytus Broz azt mondta…
Úristen, Gus Queenslandi Bajnok lesz!
- A díjátadó… - Csendet!
a brisbane-i városháza koncerttermében lesz.
Mi? Díjátadó is van?
…Bob Hawke miniszterelnök, miután…
Oké, ennyi. Nincs vita, megyünk.
Én nem megyek, ha nincs elég jegy.
- Te is jössz, Robert. - Oké.
- És te mit vigyorogsz? - Semmit.
Hogyhogy nem tudtam erről?
Ez címlaphír.
Nem egy újságíró vagy véletlenül?
Rendben, Dave Cullen, folytasd a kutatást
a nemrég talált láb nélküli holttestről.
A drogháborúhoz van köze, vagy valami más?
Caitlyn, még mindig azt intézed, amiről beszéltünk?
Igen? Oké, Carl, te és Sam együtt foglalkoztok
a Nemzeti Párt ügyével.
Úgy látom, két részből áll a történet.
Hogy Queensland nagy szarban van,
és hogy Mike Ahern hogy tervez kihúzni minket a szarból.
Mi van még?
Akar esetleg írni valaki
a Queenslandi Bajnokok elképesztő átadójáról?
- Igazából… - Eli, nem is szabadna itt lenned.
Tudom, de a bátyám a listán van…
Mit csinált, ugrálóbottal ment Cape Yorkig?
Majdnem negyedmillió dollárt gyűjtöttek
a fogyatékkal élőknek.
Oké.
- Akarsz írni róla? - Igen.
Sőt, Eli, írd meg mindet!
Kitölthetjük velük a helyet az átadó előtt és után.
Tessék, a tiéd.
Van egy háziasszony, aki egyedül vitorlázta körbe a Földet,
és egy fickó, akik megmászta az Everestet egy szemmel, lábujjak nélkül.
Az emberi lélek diadala. „Nem csodás?”
Ilyesmi.
- Kikérdezzem Tytus Brozt? - Miért akarod kikérdezni?
Idén ő adja át a díjakat. Gondoltam…
Minden évben ő adja át.
Sőt, az lenne újdonság, ha nem ő adná át, szóval…
- Elmehetsz. - Rendben.
Miért akarsz beszélni Tytus Brozzal?
Mert ő adja át a díjakat, amikről írok.
Akarsz szünetet tartani?
Tytus Broz gyanús dolgokba keveredett.
Te kezdted az egészet, tudod?
Mikor kérted, beszéljek Bich Danggel.
Azt mondta, veszélyben van az élete,
én meg azt hittem, csak paranoiás, de…
pár nappal később meghalt.
Állítólag újabb stroke-ot kapott.
Majd ezt küldték nekem a szerkesztőséghez.
- Mi ez? - Bich Dang ügyvédje küldte.
Tengerentúli pénzmozgások egy vanuatui számláról.
A bankszámla titokban Tytus Broz tulajdona,
Bich Dang a kizárólagos aláírója.
Még keresem, kinek fizet. A kérdésem az,
Tytus Broz miért üzletel egy vietnámi vendéglátóssal?
Tudod, Tytus Broz volt bűnözőket, jelenlegi bűnözőket és egykori függőket
foglalkoztat az üzemében.
Lyle így kapott ott állást.
Mi van, ha Tytus rávette őket, hogy heroint áruljanak,
ahogy a mostohaapámmal tette?
Oké, szóval azt mondjuk,
Brisbane filantrópusa heroinkereskedelmet folytat.
És ha így gazdagodott meg?
Fogadok, hogy sokkal jobban fizet, mint a művégtagok.
Oké.
Ismered a nála dolgozó bűnözőket? A mostohaapádon kívül.
Teddy Kallas, igazi szemétláda.
Oké. Még valaki?
Ivan Kroll.
Ivan Kroll vágta le az ujjamat.
És valószínűleg ő darabolta fel a mostohaapámat.
Beszéltél már erről valakinek?
Nem.
A VÁLLALAT NEVE – ALPACA GLAMOUR
IGAZGATÓ – I.G. KROLL
KÖZPONTI RENDŐRKAPITÁNYSÁG
Kifizetések Tytus titkos számlájáról ausztráliai cégeknek.
Erről akartam beszélni veled.
Alpaca Glamour. Mit gyártanak? Ne mondd, hogy fanszőrzetet!
A cég Ivan Kroll tulajdona.
- Tytus alpakaszőrt vásárol? - Félmillió dollár értékben.
Sok művégtagot gyárt.
Szerintem nem szőrös végtagokat csinál, Tim.
Kérdezd meg őt!
Jobban érdekelne Ivan Kroll.
Kapcsolatban vagy vele?
Mégis honnan ismerném?
Nem tudom, gondoltam, minden szemétládát ismersz.
Egy kollégám látott titeket egy összejövetelen,
amit Bich Dang szervezett, a stroke-ja előtt.
Lehet, hogy dumáltunk. Tudod, hogy nem vádolták meg semmivel?
Miről dumáltál vele?
Ugyan! Elmész egy partira, hogy segíts a közösségnek,
iszol pár sörbetet, ott van egy filantrópus,
meg egy fickó, akinek helyrehozta az arcát.
- Az alpakatartásról beszéltetek? - Talán. Nem emlékszem.
Helló, itt Tim.
Felhívnál a másik telefonomon?
Beszélnünk kell valamiről.
- Halló, Mr. Leary? - Igen.
Itt Caitlyn Les a Courier-Mailtől.
Rohadjon meg!
Igen, remek.
Megmagyarázná,
miért temette el az üvegszemet a hóba?
Kiesett a zsebemből, amikor a csúcs felé tartottam,
és nem veszíthettem el még több ujjamat a keresésével, szóval…
Rendben, oké. Értem.
Igazából a visszafele úton történt.
Nem gond, ha visszahívom?
- Persze, haver. - Köszönöm.
Hé, mi a helyzet?
Híreim vannak, igazad volt.
Tytus rendszeresen fizetett Ivan Krollnak.
Raymond Learyvel is üzletelt.
Ő meg kicsoda?
Emlékszel a fickóra, aki fejjel próbált betörni?
- Lépjen hátrébb! - Engedjenek be!
Igen.
Egyszer dolgozott Tytusnak.
Most nem áll szóba velem, de elképzelhető, hogy rád emlékszik.
Mr. Leary, Eli Bell vagyok.
Én pedig Caitlyn Les.
Mondtam, nem beszélek vele.
Tudom, az újság nem kezelte jól a panaszát.
Rá sem néztek.
Újra megvizsgáljuk az ügyet.
Broz egy offshore számláról fizetett.
Érdekelne, mit dolgozott neki.
Senki nem vádolja semmivel, csak az érdekel,
Tytus Broz miért nem hivatalosan fizette ki önt.
Csődbe mentem.
A feleségem megölte magát.
Négy évet késtek.
Sosem túl késő.
A barátom, Slim Halliday 25 évet ült börtönben egy tettért,
amit nem is ő követett el.
Azt mondta, évekig gondolkodhatsz az élet szar dolgain,
vagy megláthatod a jókat is benne.
Tudnunk kell, mit épített Tytusnak, Mr. Leary.
Kérem.
Igen, itt vannak a kezdeti tervek.
Volt egy orvosi építésze,
aki megváltoztatta az adatokat, és engem okolt a hibákért.
Mi az az orvosi építész?
Aki kórházakat meg ilyesmiket épít. Izgága kis pöcs.
Semmi sem volt szabványszerű, mindent importált.
Ki tudja, mi volt ez?
Szerinted mit épített Tytus?
Fogalmam sincs.
Steril terület, vegyszerraktár, kutatás.
Sokkal több egy drogtevékenységnél.
Leary ideges volt, amiért beszélnie kellett róla. Ivan Krolltól fél?
Láncfűrésszel darabol fel embereket.
Biztos azt akarja, hogy mindenki ezt higgye.
De ezek az emberek, akik az árnyékban élnek,
akkor vannak biztonságban, ha senki sem tud róluk.
Amint a bűneik nyilvánosságra kerülnek, elillan az erejük.
A zsaruk nem védenek, a szemtanúk beszélnek.
A napfény utoléri őket, és elporladnak.
Te és én, mi vagyunk a napfény.
Elég festői hely.
Azért jöttem, hogy elmondjam, véget kell vetnünk a kapcsolatunknak.
A kölyök, akinek a kezét átalakítottad, Eli Bell,
most az újságnak dolgozik.
És lekövettek valamilyen pénzmozgást közted és Tytus Broz között,
ami mindkettőtöknek kellemetlen lehet.
A főnöknek ez nem fog tetszeni.
Szóval…
összességében,
mindenki számára megfelelő lenne,
ha külföldre mennél egy időre.
Mondtam, hogy nem kellett volna üzletelnünk velük.
Ezen már túl vagyunk.
Ivan, ha bármi butaságot csinálsz, az csak felhívja ránk a figyelmet.
Drogdílerek és szemétládák, az nem gond, de az újságírók…
Biztos vagyok benne, hogy a főnök csendesen akarja letudni a dolgot.
Az európai repülőjegyek elég olcsók ilyenkor.
Ideje lenne, nem is tudom, felkutatni a családi szálaidat.
Kutasd fel a saját családi szálaidat!
Értsd meg, ha elfajulnak a dolgok, nehéz lesz falaznom neked.
Csak hogy te is megértsd.
Megértem.
Helyes.
- Kösz, hogy őszinte vagy, Tim. - Igen.
Értékelem. Csak rendet kell tennem.
Szia, drágám!
Jó kislány.
- Eli. - Jézusom! Bassza meg, Gus!
Bocs, aggódtam.
Azt hittem, Ivan Krollt láttam errefelé.
Szóval eljöttem érted. Jól vagy?
Jól voltam, amíg rám nem ijesztettél.
Menjünk innen, oké?
Mi folyik itt? Eddig te voltál a nyugodtság megtestesítője.
- Gus? - Nem tudom.
Folyton rossz gondolatok gyötörnek.
Mint mielőtt Teddy megtámadta anyát.
Nos, kösz, hogy szóltál róla.
Eli, nem tudtam.
Nem tudom, mit gondolsz, de nem vagyok jós.
Csak… mindenféle képek jelennek meg.
Nem várhatod el, hogy meséljek minden képről, amit látok.
De, ha így nem vernek meg minket.
Értsd meg, hogy ezek nem teljes gondolatok.
Tudod, hogy őrültnek tűnsz?
Igen, de vicces, nem?
Minden őrültségről kiderül, hogy igaz.
Igen?
Szia! Bocsánat…
Nem tudok aludni, és nem világít a lámpa a szobámban.
Hoztam egy könyvet.
Igen. Gyere nyugodtan!
Köszönöm.
Alhatok a kanapén, ha akarod.
Nem, nem baj.
Oké.
Beszélnünk kell az autóbalesetről?
Lehet, hogy ne?
Oké.
Tudod, imádom a fiúkat. Egy busz elé vetném magam,
ha kellene, értük.
Reméljük, erre nem lesz szükség.
„CSENDÉLET”
Anya, ne!
Elnézést. Ezt alá kellene írnia.
Tudja, hogy van csengő, ugye? Régen legalábbis volt.
Oké.
- Szép napot! - Viszlát!
„A Queenslandi Bajnokok hivatalos díjátadója.”
- Ta-da! - Te és apa…
- Nem. - Még be sem fejeztem a mondatot.
Nos, ne is, mert nem történt semmi.
És ha mégis, akkor sem tartozik rád.
Oké. Óvatosan nyiss ajtót, jó?
Eli, azt hiszem, elég idős vagyok, hogy egyedül nyissak ajtót.
- Ugye nem neked is az van? - Várj! Micsoda?
Tudod… agorafóbia.
- Nem. Csak aggódom érted, ennyi. - Oké.
Eli, ez aranyos tőled, de azt hiszem, tudok vigyázni magamra.
Keresik az egyes vonalon.
Köszönöm, Sophie.
Csak hogy tudd, amiről beszéltünk,
halott és el is van temetve.
Beszélhetünk az újságíróról is, ha…
Nem, az egész a kölyöktől van.
Idehozatom, és kiderítem, mit tudnak.
Mi folyik itt?
Tim Cotton eltűnt.
A francba! Beszéltél vele tudodkiről?
Igen. Természetesen tagadott mindent.
- Olyan volt… - Eli, az irodámba!
Később beszélünk.
Ez jó cucc. Csak így tovább! „Az évem visszafelé” nagyon ütős lett.
Azt mondtad, egy interjút akarsz Tytus Brozzal.
Tényleg?
Szóval váratlanul felhívott,
és megkért, hogy írjunk a cégéről.
Csak annyit kell tenned, hogy ellátogatsz Brookfieldbe.
Jeff, a fotós lefoglalt egy kocsit, fél kettőkor érted jön.
- A Queenslandi Bajnokokról írok… - Az esti dolog.
- Rengeteg időd lesz. - Más nem volt?
Eli, a fickó kimondottan téged kért, nagy rajongód.
Interjút készíteni Tytus Brozzal hatalmas előrelépés.
Újságíró akarsz lenni, vagy sem?
- Igen. - Helyes!
Akkor hozd a füzeted, és húzás! Öt perced van.
Azt hiszem, Tytus tud rólunk. Brookfieldbe kell mennem.
Veled megyek. Ne menj el nélkülem!
- Szia! - Szállj be!
Oké, rendben.
Bocs, Jeffre számítottam.
- Majd elfelejti. - És Brian?
Bassza meg Brian!
Brianről azt érdemes tudnod,
hogy végső soron csak egy dolog érdekli.
Ha van egy jó sztorid,
akkor bármit megbocsát.
Inkább az életem miatt aggódom.
Ez engem is érdekel, Eli. Mik vagyunk?
Mi vagyunk a napfény. Itt jön a nap.
Hogy nézek ki?
Mint Caitlyn Les sapkában.
Ha tényleg olyan veszélyes,
célba fog venni téged, engem, és a szeretteinket.
Szóval ne provokáld túlságosan!
Mr. Broz az olvasóteremben fogadja önöket. Erre.
Mr. Broz hamarosan itt lesz.
Ki van ott? Gus?
Lenne egy kérdésem.
Te én vagyok?
Nos, mit gondolsz?
Ez csak egy másik kérdés. Nekem egy válasz kell.
Nincs megfelelő válasz, Gus. Ezt már te is tudod.
Minden függ mindentől. Kérdezz valami mást!
Eli…
Eli meg fog halni?
Mind meghalunk, Gus. Csak idő kérdése.
Mi…
Gus! Jól vagy?
- Igen. - Mi történt?
Kicsit pánikba estem.
Nem kell, ez csak egy átkozott díjátadó.
Nem erről van szó.
Csak nagyon aggódom Eli miatt.
Miért?
Úgy érzem, bajban van,
és tennem kellene valamit.
Oké.
- Tudni akarod, mit gondolok? - Igen, mindig.
Szerintem mindig is az őrangyala voltál,
mint nekem az anyám.
De nem baj, ha csak egy este magadra is gondolsz.
Igen.
Eli Bell?
Én vagyok… a fotós.
Ülj le!
Lyle Orlik mostohafia vagy.
Részvétem.
Szomorú veszteség.
Tetszik?
Nagyon részletes.
Mert ez egy igazi kar.
Egy adomány?
Egy halott emberé, nyilván.
Nos, a folyamatot plasztinációnak hívják.
Amikor a csont és az izom műanyaggá alakul.
Szóval nem használható karként?
Nem, ahhoz túl nehéz.
Az elektromechanikus karokkal sok gond van.
Sajnos nem helyettesítheti az igazit.
- Nem baj, ha felveszem? - De, baj.
Emlékszem, beszélt róla, hogy a lánya karok nélkül született,
és akkor döntötte el, hogy az életét…
a művégtagoknak szenteli.
Sok kihívással szembesült.
Látom, elveszítetted az ujjad.
Véletlenül levágták.
Csakhogy semmi sem teljesen véletlen…
igaz?
Megnézhetem?
Szép munka.
Kérted, hogy varrják vissza?
Azt mondták, merev és haszontalan lenne.
Ugyanez igaz a végtagokra és az arcra is.
Hogy tartsuk mobilisan és rugalmasan, amíg vissza nem nő?
És ön ezen dolgozik?
Megnézem, jól van-e.
Átkozott madarak! Agyatlan lények.
Azt hinnénk, tanulnak a hibáikból.
Eli?
Elnézést.
Nem halt meg.
„Egy halott, kék madárral lesz véged.”
Ez egy idézet?
A bátyám mondta.
Nem halt meg.
Gondolom, csak idő kérdése.
Sétálhatnánk egyet a kertjében?
Nem. Szerintem mindent megkaptak,
és még el kell készülnöm a díjátadóra.
- Akkor hozom a cuccaimat. - Rendben.
Figyelj rám, Eli Bell!
Pontosan tudom, ki ő,
és azt is, te ki vagy.
És te is jól tudod, ki vagyok.
Sophie! Engedd ki őket!
Láttad, amikor azt mondta, „Szép munka”?
Mintha felismerte volna Kroll munkáját, és pontozta volna?
Nem hiszel Brisbane legnagyobb filantrópusának?
Ez az, Eli, az első nagy sztorid.
Brian meg fog ölni.
Csak kiabálni fog és az asztalt verni. Majd én megmagyarázom neki, oké?
A díjátadón kellene lennem.
- Mondtam a bátyámnak, hogy ott leszek. - Koncentrálj, oké?
Raymond Leary valami orvosi intézetet épített Tytusnak,
amit drogkereskedelemből fizettek,
és Tytus nem akarja, hogy a közelébe menjünk.
Ez nem érdekel téged egy kicsit?
Hogy elveszítsem a munkám?
Megvárjuk, hogy Tytus elmenjen, bemászunk, és megnézzük a bunkert.
Ha nem sikerül, visszamegyünk.
És ha Brian ki akar rúgni, megmondom, hogy engem is ki kell rúgnia.
Mit mondasz?
Fél óra a határidőig, emberek.
Hol van Caitlyn Les, és hol a fenében van Eli Bell?
A francba!
- Szia! - Mit művelek itt?
Hagyd, majd én!
Nyugodj meg, remekül csinálod.
Oké.
Hálás vagyok, hogy megteszed.
Tudom, hogy a nagy tömeg
nem épp a kedvenc dolgod a világon.
De ez Gussie nagy napja, és bizonyos értelemben Elié is.
Ahogy a tiéd és az enyém is.
Belépnek a nagybetűs életbe.
Az egyikük egy igazi újságíró,
a másik meg egy Queenslandi Bajnok.
Büszkék lehetünk rájuk, nem igaz?
Jó munkát végeztünk, Frankie.
Jól van.
Igen.
Sima ügy.
Bassza meg!
Jól vagy?
- Kérdezhetek valamit? - A munkáról van szó?
Kicsit személyesebb.
Oké.
Mit gondolsz a kollégák közötti kapcsolatról?
Oké.
Ha nem lennénk kollégák, szerinted lehetne köztünk valami?
Jézusom, Eli, sosem adod fel, ugye?
Ez egy jó újságíró ismertetőjele. Brian Robertson szerint.
A francba!
Szerinted látott minket?
Oké, menjünk!
- Ivan. - Igen, főnök?
Tegyél meg valamit nekem!
A fiatal barátunk és az újságíró fura érdeklődést mutatnak
a kutatóintézet iránt.
- Szabadulj meg tőlük! - Úton vagyok.
Gyere!
Ez kibaszott őrület.
Ez kezd egyre rosszabb lenni.
Végtagokat gyűjt.
Ez egy végtag-laboratórium.
Ismerted őt?
Ő a mostohaapám.
Eli.
Kurvára Lyle az.
Sajnálom.
Hé, ne, mit csinálsz?
- Eli, minek kell az neked? - Bizonyíték.
Oké.
Menjünk!
Hé, várj! Csak…
Vészhelyzet. Miben segíthetek?
A nevem Caitlyn Les. Egy bunkerben vagyok
Tytus Broz birtokán. Egy gyilkosságot szeretnék bejelenteni.
A saját élete veszélyben van?
A francba!
Futás!
Eli!
Bassza meg!
A szentségit!
Eli, gyere! Siess! Jól vagy?
Te jó Isten!
Basszus, megöltük?
Nem tudom, nem is érdekel, menj!
Követ minket?
Nem tudom.
Baszki, nagy szarban vagyunk.
QUEENSLANDI BAJNOKOK – 1989
Oké.
Minden rendben.
- Gussie. Shelly, jól vagy? - Helló!
- Igen.
Hol van Eli?
Brookfieldben ragadt egy sztori miatt.
Brookfieldben?
Semmi baj, anya. Jönni fog.
Rácsörgök, oké?
Gussie jól van?
Valószínűleg semmi. Csak a meccs előtti idegesség.
Igen.
- Megmutatom, hol ülünk. - Oké, nézzük! Rajta, MacDuff!
Nyílnak a fedélzeti ajtók. Jövünk!
- Elnézést. - Érkezik a bajnok.
Van valami hír?
Bármikor itt lehet, jó? Jönni fog.
QUEENSLANDI BAJNOKOK – 1989
Hölgyeim és uraim, kedves vendégeink,
azért vagyunk itt, hogy együtt ünnepeljük meg
hat nagyon különleges queenslandi ember sikerét.
Kérem, üdvözöljék brisbane-i fogadtatással
a férfit, akit senkinek nem kell bemutatni,
Tytus Brozt!
Köszönöm, hölgyem.
Szeretném meginvitálni önöket egy felfedezőútra.
Oda fogunk érni, oké? Megígérem.
A biomechanikus implantátumok több ezer páciens
hallását hozták helyre,
és egy nap talán a látáson is segítenek majd.
De a legfőbb akadályt nem a technológia jelenti,
hanem az emberi finnyásság.
Ha le tudjuk győzni ezt az utolsó akadályt,
gyorsan elérhetjük azt,
hogy az emberi test részeit helyettesítjük olyan funkcionális elemekkel,
amiket vagy előállítanak vagy összegyűjtenek.
A jövő közelebb van, mint gondolnánk.
Menj tovább,
merd megdönteni a társadalmi tabukat,
és ne hagyd, hogy bárki az álmod útjába álljon!
Ez az ember gonosz!
Ne hallgassatok erre a rohadékra!
Levágta a mostohaapám fejét, hogy kísérletezzen vele.
- Fogalmam sincs, miről beszél. - Egy kibaszott gyilkos!
- Hívják a biztonságiakat! - Csaló!
- Vigyék el innen! - Őrült!
Bevisszük kihallgatásra.
Miről beszél? Nem tettem semmi rosszat.
Őt kell levinni a színpadról.
Nagyon sajnálom, hölgyeim és uraim.
Szünetet tartunk, amíg meg nem oldjuk ezt a problémát.
Sajnálom, ez volt az egyetlen módja.
Káosz.
Most láttam Ivan Krollt. Ki kell vinned a családodat.
Maradj velük, oké?
Majd találkozunk.
Anya! Apa, Gus!
Hé, ne!
Eli!
Eli! Apa!
Robert?
Maradj apával, megyek Elihoz.
TILOS A BELÉPÉS
Itt vagyok.
Hé! Maradj velem!
- Szeretlek. - Itt vagyok.
Itt vagyok.
Gus vagyok, oké?
Gyerünk, maradj velem! Maradj velünk!
Ígérem, nem fogsz meghalni.
Nem.
Eli.
Maradj velem!
Nem halhatsz meg.
Gyerünk, maradj velem!
Ígérd meg, hogy nem halsz meg!
Caitlyn?
Szia!
Kórházban vagy.
Hogy van apa?
Túlélte?
Igen.
Most voltak itt, váltottuk egymást.
Hogy tetszik a család?
Nagyszerűek. Sokkal normálisabbak, mint sejtettem.
Szerintem dolgoztak rajta.
AZ IPARMÁGNÁS SÖTÉT TITKAI – EXKLUZÍV! ÍRTA: CAITLYN LES ÉS ELI BELL
Ezt nem én írtam.
Nem, de te fogod.
Ez csak egy ízelítő,
és Brian egy egész sorozatot tervez belőle.
Üdv a bűnügyi rovatnál, partner!
- Fel akarsz ülni? - Igen.
Slim Halliday egyszer azt mondta, az idő bármi lehet.
Ha azt akarod, hogy gyorsan teljen, trükközhetsz vele.
És lelassíthatod, ha az apró részletekre fókuszálsz.
Én is így tettem, mikor ezt írtam.
Hát itt van!
Jó látni, hogy felültél, haver.
Kicsit aggódtunk miattad.
Hogy van a nyakad?
Tudod, csak egy kis karcolás, semmiség az egész, haver.
Rosszabbul nézett ki, mint amilyen.
Az életed kockáztattad értem.
Csak pont jókor voltam rossz helyen, tudod?
Gussie volt az igazi hős.
Megmentettél, Gussie.
Ugyan, ne túlozzatok!
Vicces, nem?
Hogy minden őrült dolog igaznak bizonyul.
Gyertek, mindannyian! Csoportos ölelés.
- Milyen édes! - Aranyos.
Óvatosan, mert még fáj.
Bocs.
Gusnak igaza volt. A végem egy halott, kék madár volt.
De ez a pillanat volt a kezdet is. Mindannyiunknak.
Történetek szupernóvája
indult el attól a pillanattól kezdve.
Ha visszagondolok, nehéz elválasztani a való életet a képzelettől.
De a lényege igaz.
Visszatér a lelkesedés.
Anya életet kap.
A művész hangot talál.
- Kész a vacsora. - Rendben.
Gyerünk, Shakespeare, mozgás! Ezt nézd!
Oké.
Ez az én történetem.
A bátyám, Gus megjósolta a nagy részét,
mikor látta, hogy a csillagos háttér előtt ásítok,
és azt javasolta, vágjam nagyobb fába a fejszémet.
Vagy ahogy akkor mondta:
„A fiú lenyelte a világegyetemet.”
- Igen, kérek. - Maradj ott!
TRENT DALTON KÖNYVE ALAPJÁN
A feliratot fordította: Laczkó-Simon Emese