Me pelastamme Alban.
Sen jumalat tietävät.
Kaikki etsivät häntä.
Kunpa maa avautuisi ja ruumiini vajoaisi kuolleiden joukkoon.
Kunpa maa avautuisi ja ruumiini vajoaisi kuolleiden joukkoon-
-eikä minun tarvitsisi ääntää tätä tuskallista puhetta.
Hänet on murhattu.
Hänen veljensä Yemos murhasi hänet.
Julma jumala sokaisi hänet. Hän halusi valtakunnan.
Näin itse, miten hän työnsi tikarin Enitosin selkään.
Se on mahdotonta.
Olin matkan päässä aseettomana.
En pystynyt pelastamaan häntä. Vannon jumalten edessä-
-ettei sydämeni saa rauhaa-
-ennen kuin maa on juonut Yemosin veren.
Kuka on nyt Alban kuningas?
Kerro, kuka on kuninkaamme, Amulius!
Alban pitää saada kuningas.
Lain mukaan sinä olet kuningas!
Olet ainoa, joka voi johtaa liittoamme.
Kauan eläköön Amulius!
Antakaa heille mitä he haluavat.
Sinusta tulee hyvä kuningas.
Kauan eläköön Amulius, Procan poika!
Kuolema Yemosille!
Ilia, Alban kuningas haluaa puhutella sinua.
Tunnistatko minut, Ilia?
Isä.
Kasvosi ovat muuttuneet.
Älä vapise.
Pyydä jumalattarelta suojelusta minulle ja onnea Alballe.
En ymmärrä.
Vain kuningas saa tulla tänne.
Minä olen kuninkaasi.
Sinä?
Entä kaksoset?
Toinen on elossa, mutta tilanne on huonompi hänelle.
Hän tappoi veljensä silmieni edessä.
Kumpi on elossa?
Yemos on elossa.
Miksi itket? Ilia.
Miksi?
Isä...
Itken ilosta vuoksesi.
Oletko nälkäinen, Wiros?
Olen. Rukoilen sinua.
Määi.
-En ymmärrä. -Määi!
Kuin lammas!
Synnyit orjaksi.
Kaltaisiasi kuuluu kohdella kuin eläimiä.
Löysin hänet joelta. Hän hengittää yhä.
Tämä on minun.
Mitä teemme hänellä?
Voin pitää hänet orjanani.
Hyvä, Taurus.
Hän löysi itselleen orjan.
Oletko varma, että hän elää?
Pitäkää häntä paikallaan!
Hän on kapinallinen.
Hän ei halua, että häntä pidellään.
Anna hänet minulle. Minä opetan.
Tuossa! Tuossa!
Näin orjat saa liikkeelle.
Kelmi!
Pidelkää häntä!
Mistä sinä tulit?
Hän ei ole palvelija. Hän on arvokas.
Puhutko kieltämme?
Nuole.
Tämä on minun!
Varovasti, koska viillän kurkkusi.
Onko sinulla ruokaa?
Me olemme Luperceja Veliasta.
Olit onnekas, että kohtasit Taurusin.
Hän on heistä typerin.
Kuuletko nuo?
Ne repivät meidän kuolevaisten sydämet ja syövät ne.
Olit yksin metsässä. Kohtasitko henkiä?
Miksi et vastaa minulle? Mitä olen tehnyt sinulle?
Mitä sinä teet, tein lapsena.
Olin metsässä veljeni kanssa.
Isä jätti meidät yksin kuukaudeksi.
Rumia haistaa pelon.
Sinä löyhkäät pelolta.
Luuletko olevasi minua parempi?
Sinulla ei ole mitään eikä ketään.
Olet pelkkä orja.
Me olemme samanlaiset.
Minä olen vapaa.
Sinä olet häkissä.
Emme ole samanlaiset.
Tyttäremme vapisi.
Kuin hän pelkäisi minua.
EI hän pelkää sinua-
-vaan kaikkea temppelin ulkopuolella.
Olet väsynyt.
En ole nukkunut päiväkausiin.
Valtasi on turvattu.
Yemos on elossa.
Ja kun hän elää, minun valani on kuin savelle rakennettu talo.
Hän ei voi paeta ikuisesti.
Kukaan ei tarjoa turvapaikkaa veljensurmaajalle.
Ertas.
-Juo! -En nyt.
Kissa on vienyt Gabin kuninkaalta kielen.
Ertas on kärsinyt eniten minun jälkeeni.
Hän ja Numitor olivat läheiset.
Veiossa veljeni pelasti hänet Tuscin miekoilta.
Miksi puhut nyt Veiosta?
Veljesi on maanpaossa, Enitos on kuollut, etkä häpeä syödä tai juoda.
Olen aina ihaillut rohkeuttasi, Ertas.
Ole nyt varovainen sanoissasi.
Enkö saa enää puhua vapaasti?
Kukaan ei estä sinua.
Me kuuntelemme sinua.
Et tuntenut kaksosia.
Enitos ja Yemos rakastivat toisiaan.
Yemos ei voinut tappaa Enitosia.
En minäkään olisi uskonut sitä, ellen olisi omin silmin nähnyt.
Minä en kuitenkaan nähnyt sitä.
Pelkäät menettäväsi etuoikeuksia.
Olit Numitorin ystävä. Siksi puhut.
Me olimme Alban puolella.
Emme saaneet etuoikeuksia ansiotta.
Mitä sinä haluat, Gabin kuningas?
Totuuden.
Totuuden...
Totuus on jotain, mitä vain minä tiedän.
Sinun täytyy uskoa minua.
Uusi kuningas kohtaa monia asioita.
On oikein, että Gabilla on uusia viljelysmaita.
Mitä kerrot poikien äidille?
Poikien äiti on onnekas.
Hän ei saa maanpaossaan tietää, mitä hänen poikansa teki.
Nouse, orja!
Sinä seuraat, minne menenkin.
Me palaamme tyhjin käsin.
Älä edes ajattele sitä. Meidän pitää saada edes hiiri.
Cnaeus pieksee meidät, jos palaamme tyhjin käsin.
Hänen pitää luottaa meihin, jotta olemme tasa-arvoisia.
Kävele.
Älä pakota minua vetämään!
Älä katso noin.
Jos saan villisian, otatko köyden kaulastani?
Jos puhut vielä, sidon sinut Susien neidon ruoaksi.
Jos haluat saada sen, lyö maata kepillä.
-Hiljaa, orja. -Kuuntele.
Haluan vain auttaa.
Luota minuun. En pakene.
Viet villisian Cnaeukselle ja saat kaiken kunnian siitä.
Tämä on minun, muistakaa.
Äiti Vesta-
-kolminkertainen jumalatar-
-hedelmällinen äiti.
Olet aina ollut...
Mikä olet, Äiti?
Olen palvellut sinua 10 vuotta.
Olen joka ilta kohentanut tultasi.
Mikä oli minun virheeni?
Jos Enitos kuoli minun virheeni vuoksi?
Ei, ei ollut virhettä.
Olen valvonut tulta herkeämättä.
Et piittaa palvelijoistasi.
En siksi enää pidä sinusta huolta.
Kuulin, että olet hyvä metsästäjä.
Parempi kuin isäntäsi.
Miksi piileksit metsässä?
Oletko pakomatkalla?
Tapoitko jonkun?
En ole tappanut ketään.
Mene.
Valitse paras pala.
Se on totta.
Hän metsästi kanssamme, mutta teki vain osansa.
Aburius ja Pacuvius kertovat muuta.
Sinä olet se, joka ei tehnyt mitään.
Se ei ole totta!
Kerro totuus, orja.
Taurus sai villisian kiinni.
Minä noudatin hänen käskyjään.
Valehtelet isäntäsi puolesta. Se on kunniaksi sinulle.
Tule, istu viereeni.
Hyvä, Taurus. Sinulla oli orja päivän ajan.
Taurus sanoo, että orja kuuluu hänelle.
Minä sanon teille, että hän ei ole enää orja.
Hän tottelee nyt vain minua.
Ota ja syö.
Mars on kanssamme!
Syökää.
Lihaa on tarpeeksi. Voit ruokkia hänetkin.
Tuokaa hänet tänne. Hänen rangaistuksensa on ohi.
Tänään me kaikki syömme.
Tule.
Saat kiittää häntä.
Jos voit syödä.
Kiitos. Sinun ansiostasi saan syödä.
-Kovemmin! -Kiitos!
-Jään sinulle velkaa. -Jo riittää.
Minä sanon, riittääkö se.
Oletko nälkäinen?
-Olen. -Syö.
Älä kohtele heitä liian huonosti-
-tai heillä ei ole mitään hävittävää.
Ota tämä.
Saanko syödä sen?
Älä anna heidän nähdä.
Älä koske minuun.
Olen epäpuhdas.
Puhuvatko he totta?
Älä kysy mitä et halua tietää, isä.
Haluan kuulla sen sinulta.
Sammutin pyhän tulen.
Et huolimattomuuttasi tai väsymyksen vuoksi, vaan tarkoituksella?
Miksi?
Enitosin kuolema teki elämästäni vastenmielistä.
Mitä tarkoitat, tytär?
Olin kuuden, kun Numitos valitsi minut pyhään tehtävään.
Enitos oli kahdeksan.
Hän sanoi:
"Kun valvot tulta"-
-"minä ajattelen sinua joka yö"-
-"ja kun katsot kuuta, tiedä että minäkin katson sitä."
En ollut yksin. Vesta rakasti minua, Enitos odotti minua.
Häpäisit tulen lapsuuden muiston vuoksi.
Ei, isä.
Enitos on rakkauteni naisena.
Tapasin häntä salaa. Joka kuukausi kosketin hänen kättään.
Pyysin jumalatarta suojelemaan häntä.
Vaiti!
Sinä, rakastettu tytär-
-olet tuhonnut kaiken.
Isä, anna minun nähdä Enitos viimeisen kerran-
-ennen kuin maa hautaa minut alleen.
Et voi koskea minuun.
Sinut haudataan elävältä.
-Sen olen saanut kuulla. -Isä.
Tyttäreni kuolee ja minun täytyy tappaa hänet.
Et voi pelastaa häntä. Et ole tehnyt väärin.
Jos Enitos ei olisi kuollut. Ilia olisi turvassa.
Olen aina tiennyt Ilian rakastavan Enitosta.
Miksi?
Miksi et kertonut minulle?
Miksi?
Koska Enitosin piti kuolla.
Tuska ei voita sinua.
Ilia valitsi oman kohtalonsa.
Meillä ei ole valtaa tässä.
Ilia on tuomittu kuolemaan.
Älä pyydä todisteita, poika.
Tiedän, miltä valehtelija kuulostaa.
En pyydä todisteita, vaan puhetta, joka voi vakuuttaa muut kuninkaat.
Et voi vakuuttaa ketään, joka ei halua kuulla.
Spurius, Mezentius, Capys-
-kaikki liiton kuninkaat ovat Amuliusin kannalla.
Jos se on totta, me olemme yksin.
Pelasta Numitor millä keinolla hyvänsä ja tuo Gabiin.
Kun tapaamme, päätämme mitä teemme.
Aikaa on vähän. Tee, mitä täytyy.
Olen tässä, Enitos.
Kuolemassa olemme viimein yhdessä.
Sattuuko se?
Ei.
Mikä se on?
Ei mikään. Huomaan, että et halua puhua.
Sinä haluat.
En osaa mitään muuta.
Puhut paljon yöllä.
Soperrat ja itket.
Sanoit monta kertaa "veli."
Olit nälkäinen ja ruokin sinut. Mitä muuta haluat minusta?
En voi auttaa sinua, mutta voin kuunnella.
Onko hän veli, jonka kanssa elit metsässä?
Nyt hän on kuollut.
Hänen myötään menetin kaiken, mitä minulla oli.
Toivon, että hän vie minut kuolleiden valtakuntaan.
Kun olin nälkäinen, annoit minulle ruokaa.
Kaltaisesi eivät ole kuolemaa varten.
Siksi et pelkää henkiä.
Koska et pelkää kuolemaa.
En halua kuolla, isä.
Rukoilen jumalia puolestasi.
He siunaavat sinua suloisella unella.
Se ei ole suloista, tiedät sen.
Se on nälkää, janoa-
-ja pimeyttä.
Olemme eläneet kauheita-
-hävityksen ja pimeyden päiviä.
Taivas avasi porttinsa.
Myrskyn raivo vei meidät mukanaan.
Nyt katson teitä-
-ja katson kovia ja syviä silmiänne-
-näen, että vastustitte.
Olette yhä täällä!
Tarttukaa taas keihäisiinne!
Nostakaa taisteluhuutonne!
Alba! Alba!
Muistakaa tämä sotahuuto, kun palaatte maillenne.
Elämme vain yhtenäisinä.
Silvia, tunnistatko minut?
Olen Lausus, Ertasin poika.
Jos me hajaudumme ja hiivumme.
Menkää nyt.
Surkaa kuolleita yksinänne.
Kirkas Mars-
-varusta minut taisteluun.
Anna minun elää-
-jotta voin tappaa Yemosin.
Suomennos: Riikka Strandman www.sdimedia.com