Hekö etsivät sinua?
He ovat Alban sotilaita.
Jos lähdemme metsästä, he ottavat minut kiinni.
Kuulitko tuon?
Minkä?
En tiedä. Jonkinlaisen äänen.
Metsä tekee sellaista.
Se tunkeutuu sisääsi ja kuulet olemattomia.
GABI, 30 KUNINKAAN MAA
Tuli poltti hänet ulkoa ja syö häntä sisältä.
Haava märkii.
Jätä meidät rauhaan.
Älä pelkää, se olen vain minä.
Olemme nyt turvassa.
Kuuletko minua, isä?
Tiedän, että kuuntelet.
Rukoilen sinua-
-jumalilta, jotka näyttävät olevan vihollisiamme.
Älä anna sukumme kuolla.
Älä jätä minua yksin.
Voimasi pitää minut elossa.
Puhu niille, jotka puolustavat meitä.
Sinun sanasi ovat minun.
On vain Amuliuksen sana!
Hänen sanansa kaikkea näkemääni vastaan!
-Mitä sinä näit? -Et mitään.
Vaiti! Antakaa kuninkaan puhua.
Amulius sanoo, että Yemos janosi valtaa.
Hän halusi hallita yksin ja siksi hän tappoi veljensä Enitosin.
Ja 30 uskoi häntä, koska he pelkäävät.
Hän sanoo, että sanan epäileminen on rienausta.
Sanon, että jumalilla on enemmän valtaa kuin kuninkailla-
-ja valapatto kuningas on orjaakin arvottomampi.
Sanot, että Amulius on valapatto-
-mutta pellot paloivat ja nyt ne tuottavat spelttiä.
Amulius toi sateen.
Amuliusko toi sateen?
En ole samaa mieltä.
Meidän pitää kiittää Numitoria-
-joka hyväksyi jumalten vastauksen ja lähti vastustelematta.
Naiset eivät saa tulla neuvostoon.
En tullut puhumaan naisten sanoja.
Tuon viestin isältäni.
Olet aina tervetullut tähän neuvostoon.
-Mitä kuningas sanoo? -Kuningas sanoo...
...että hän hyväksyy maanpaon, jonka jumalat hänelle määräsivät.
Siksi sade palasi.
Siunauksena hänen lapsenlapsilleen-
-koska heidän olisi pitänyt saada valta.
Amulius on kaapannut vallan petoksella.
Hän on polkenut ihmisten ja jumalten lakeja ja julistautuu kuninkaaksi.
Voitte uskoa hänen valheensa-
-tai palauttaa järjestyksen, jonka hän rikkoi.
Jos valitset Numitorin osan-
-ja hänen veljenpoikansa Yemosin-
-ainoan elossa olevan poikani osan-
-jumalat palkitsevat sinut.
Jos taas valitset Amuliusin-
-teet hänen myyräntyötään.
Olen Alban laillisen kuninkaan äiti.
Tappakaa minut nyt. Käsillänne ja tällä miekalla.
Rufus...
Puuttuuko sinulta rohkeutta?
Ja sinä, Hirtus.
Jos uskot Amuliusta, tiedät mitä tehdä.
Ota se ja tapa.
Mutta tiedä se, että jumalat haluavat juoda vertasi koston päivänä.
Niin minun isäni sanoo.
Tiedätkö, missä me olemme?
Tämä on oikea suunta.
Gabi on siellä, minne aurinko laskee.
Sinä olet väsynyt. Minä menen edelle.
Yemos!
Enitos! Enitos!
Auta minua. Enitos!
Yemos! Mikä sinua vaivaa?
Hän kuolee.
Minun täytyy tyrehdyttää verenvuoto, käsitätkö?
Enitos, älä kuole! Älä kuole uudelleen!
Älä kuole uudelleen. Älä kuole taas, Enitos.
Yemos...
Älä kuole uudelleen!
Siinä ei ole ketään.
Ei nyt, mutta hän oli tässä aiemmin.
Kuka? Kuka?
Se ei ole metsän syytä, Wiros.
Se oli todella hän, minun veljeni.
Veri virtasi hänen kyljestään.
Nyt riittää, Yemos! Riittää!
Nyt riittää!
Tässä ei ole ketään, näetkö?
Olemme vain sinä ja minä.
Minä näin hänet.
Olisi pitänyt pelastaa hänet, mutta en kyennyt.
Tämä maaperä on pyhä.
Menkää pois.
Joka kodissa uhrataan jumalille. He pyytävät Iliaa palaamaan.
Tyttäresi kuuluu nyt Marsille. Hän menee pimeyteen.
Et voi estää häntä.
Voinko tavata hänet?
Jos hän jää eloon, tapaat hänet jälleen.
Silloin hän on Jumalan voima miesten keskuudessa.
Hän on kauhu ja raivo.
Hän on Alban kunnia ja vihollisten kuolema.
Jumalako toi hänet tänne?
Säästikö hän Ilian, jotta hän voi kostaa Enitosin?
Jos niin on, olisi parempi että hän olisi kuollut.
Älä sano noin enää koskaan.
Tämä on ensimmäinen päivä.
Jos siedät kipua, Mars ottaa sydämesi valtaansa.
Pakene! Nyt!
Tänne, nopeasti.
Veresi lämpenee uuden Herrasi käsissä.
Avaa silmäsi, Ilia, ja katso!
Tämä ei ole Vestan tuli, vaan se kuuluu Marsille!
Auttakaa. Älkää jättäkö meitä tänne!
Keitä olette?
Olemme kauppiaita.
Metsän henget kävivät kimppuumme ja tappoivat toverimme.
He veivät tavaramme.
Uskokaa minua, meillä ei ole ruokaa eikä aseita.
Meidän pitää päästä Gabiin. Tulemme sieltä.
Ottakaa meidät mukaamme.
Entä hän?
Hän on veljeni.
Oletteko tekin kauppiaita?
Meillä on lampaita. Me palaamme kreikkalaisten luota-
-missä kävimme kauppaa villasta.
Meillä oli kolme kärrylastillista öljyä, mutta enää ei ole mitään.
-Minne olette menossa? -Suurimpaan kaupunkiin missään.
Sen kivimuurit ovat korkeammat kuin metsän puut.
Veio. Sitä ei voi valloittaa-
-eikä kukaan siellä pelkää.
Kerran, vuosia sitten, minulla oli perhe.
Nuori vaimo ja kolme lasta.
Sota oli vienyt minut kauas Albasta pitkäksi aikaa.
30 - 40 päiväksi.
Kun palasin, taloni oli palanut.
Lasteni ruumiit oli revitty riekaleiksi.
Vain vaimoni oli yhä elossa.
Hänet oli poltettu-
-mutta hän hengitti yhä.
Hän kysyi lapsistamme.
Sanoin, että he olivat elossa ja turvassa.
Panin käteni hänen suunsa eteen.
Tapoin hänet säästääkseni hänet tuskalta.
Kuka tappoi lapsesi?
Viisi sabiinisoturia. He olivat syntyneet Curesissa.
Kymmeneen vuoteen en ajatellut muuta kuin heitä.
Pyysin Marsilta voimia.
Kärsin tuskan. Etsin heitä ja löysin jokaisen.
Tapoin heidät yksitellen.
Tapoin heidän vaimonsa, isänsä, lapsensa.
Onko tuskasi parantunut nyt?
Mars ei paranna tuskaa.
Jos tuska ei parane, miksi etsit kostoa?
Jos etsit rauhaa sydämeesi, tämä ei ole oikea paikka sinulle.
Mars ei tarjoa rauhaa.
Hän tarjoaa oikeudenmukaisuutta.
Mitä haluat? Rauhaa vai oikeutta?
Kiitos.
Vaunureitin varrella on sotilaita.
He tulevat Albasta.
Mekin näimme heidät. Mitä he etsivät?
Alban Yemosta?
Ketä?
Hän oli Numitorin perillinen.
Hänen löytäjänsä saa palkaksi lampaita.
Miksi häntä etsitään?
Hän tappoi veljensä.
Me pidämme häntä kylmässä.
Sillä tavoin madot syövät häntä kauemmin.
Kuka hän on?
Minun veljeni.
Hän kuoli matkan aikana. Me viemme hänet Veioon.
En halua jättää häntä Susien neidolle.
Koston jumala, joka kostaa pettureille ja nousee tappiosta-
-anna minulle rohkeutta ja raivoa. Älä anna minun unohtaa.
Koston jumala, joka kostaa pettureille-
-anna minulle rohkeutta ja raivoa. Älä anna minun unohtaa.
Nouse!
Nouse ylös!
Kunnioita Jumalaa! Nouse!
Tämä on toinen päivä. Jumala näyttää, mitä ei tapahtunut.
Tömistä jalkojasi!
Yemos...
Sanoit, että ilman minua olisit tappanut itsesi.
Minkä arvoisia sanasi ovat?
Odota.
Älä jätä minua.
Älä jätä minua, Enitos.
Enitos!
Anna anteeksi.
Anna toinen kätesi.
En pysty siihen näin!
Anna toinen kätesi!
Ei ole sinun aikasi kuolla vielä.
Koston jumala, joka rankaisee pettureita ja nousee tappiosta-
-anna minulle rohkeutta ja raivoa.
Älä anna minun unohtaa.
En halua rauhaa!
Haluan oikeutta.
Kun löydät ystäväsi Gabista, pyydä minulle sikoja.
Voin kasvattaa niitä. Se on ainoa työ, jonka osaan.
Olet ajanut kuoleman pois.
Olen sinulle henkeni velkaa.
Et ole minulle mitään velkaa.
Veljesi tuli takaisin hakemaan sinua minun vuokseni-
-koska kerroin kauppiaille, että olemme veljeksiä.
Se ei ollut veljeni.
Hän oli omaksunut veljeni ulkomuodon ja äänen-
-mutta se ei ollut hän.
Minun veljeni rakastaa minua. Hän ei pyytäisi minua kuolemaan.
Hän lähetti sinut minulle toisena mahdollisuutena-
-jotta pelastat minut hengiltä, jotka tappoivat minua.
Oletko Alban Yemos?
Kumpikaan meistä ei ole sen niminen.
Sitokaa heidät.
Mitä haluatte meistä? Emme ole tehneet mitään!
Varjot kysyvät oikeutta.
Poikani kuuli. Ennen kuin lähditte, huusit "Enitos!"
Mitä tarkoitat? Me olemme Gabista ja olemme veljeksiä.
Poika, tunnen Gabin ja tunnen sen kauppiaat. En ole tavannut teitä.
Tämä mies tulee Gabista. Hän vaati päästä puheillesi.
Tuon huonoja uutisia kaupungistani.
Puhu.
Ertas ja hänen lapsensa ottivat Numitorin vastaan Gabissa.
Tulin tänne, jotta kaupunkini säästyy jumalten kiroukselta.
Onko Numitor lapsenlapsensa Yemosin seurassa?
Ei, vain tyttärensä Silvian kanssa.
He sanovat, että Yemos on viaton ja että Alban valtaistuin on hänen.
Antakaa miehelle ruokaa ja viiniä.
Auta meitä, Amulius. Pelasta väkeni jumalten raivolta.
Mene lepäämään.
Odotan merkkejä. Sitten lähden Gabiin.
Ertas saa maksaa.
Vanha eukko sanoi, että kuolleet palaavat eloon-
-jos heille syöttää ihmisverta.
Revin sinut kappaleiksi.
Mitä tuo on?
Suomennos: Riikka Strandman www.sdimedia.com