Amulius!
Olen täällä.
Amulius!
Minulla on miehiä, valmiina taistelemaan-
-ja Jumalattaren raivo. Hän pelasti minut kerran jo kuolemalta!
Älä pyydä enempää merkityksetöntä verenvuodatusta, Amulius!
Luovuta kaupunki ja vannon jumalten nimeen, että luovun kostosta.
Annan sinulle yhden päivän ja yhden yön.
Huomenna, aamunkoitteessa, me tulemme ja tapamme teidät kaikki.
Monet heistä olivat ystäviäni.
Muistan heidän nimensä.
Kun annat käskyn, miehet ovat valmiita.
Varoita kuninkaita.
Aamunkoitteessa tapamme heidät kaikki.
Näin sinut. Puhu.
Herrani, voimme estää tämän teurastuksen.
Rukoilen sinua, jumaltemme nimessä.
Jumalten?
Nytkö he viimein puhuivat sinulle?
He ovat yhä vaiti, vai mitä?
En piittaa enää.
Huomenna aseemme puhuvat.
Ulos täältä!
Numitor on veljesi.
Jos taistelet häntä vastaan, tuhoat Alban.
Jumalatko sanovat niin? Vai sinä?
Minä sanon niin.
Haluatko kuninkaaksi?
Tule.
Istu.
Istu!
Haluatko luovuttaa kaupungin veljensurmaajalle?
-Sitäkö sinä haluat? -En.
Mitä sitten haluat?
Pidätkö Yemosta viattomana?
Totta puhuen hän on.
Yemos on viaton.
Jos jumalat ovat vaiti, sinä olet tarpeeton.
Naarassusi.
Hän on odottanut tätä hetkeä koko elämänsä.
Meidän kaupunkimme.
Ruma.
-Nyt olemme yksin. -Hän on täällä.
Kun kaikki tuntui olevan ohi, Yemos kutsui hänet. Hän pelasti Yemosin.
Hän elää Yemosin sydämessä. Rakennamme hänelle temppelin.
Yemos!
Älä piileksi Rumian lasten takana!
Tämä ei ole heidän taistelunsa!
Rakastin veljeäsi, tulevaa kuningasta-
-ja sinä tapoit hänet!
Olet loukannut jumalten tahtoa.
Häpäiset tämän kaupungin!
Älä mene.
Tuo isäsi tänne. Taistelen hänen kanssaan.
Pelkäätkö naista, Yemos?
Etkö häpeä miestesi edessä?
Älä anna sotilaiden liikkua, tapahtui mitä vain.
En murhannut veljeäni.
Lähetä heidät pois. Olemme kahden tässä.
He eivät puutu tähän.
Vannon jumalten nimeen.
Lopeta, Ilia. Lopeta.
Tapa minut.
Minä etsin sinua elämäni viimeiseen päivään asti.
En tappanut veljeäni, enkä tapa sinua.
Jos janoat kostoa, et etsi minua.
Se oli sinun isäsi.
Hän tappoi veljeni minun edessäni.
Enitos ihaili sinua aina.
Hän sanoi, että olit ensimmäinen, joka antoi hänelle miekan.
Minäkin rakastin häntä.
Kuin omaa poikaani.
Et kertonut hänen viimeisiä sanojaan.
Ajatteliko hän minua kuollessaan?
Olet haavoittunut. Vuodat verta.
Vastaa kysymykseeni.
Mitä haluat tietää, Ilia?
Yemos iski petollisesti. Hän ei ehtinyt sanoa mitään.
Et voi enää valehdella.
Häpeät jumalten edessä.
En piittaa enää jumalista.
Häpeän vain sinun edessäsi.
On myöhäistä hävetä.
Minun edessäni sinun kannattaa olla vain peloissasi.
Kuka tahansa pelkää taistelua-
-mutta minä en taistele tytärtäni vastaan.
Miksi teit tämän minulle?
Tapoin Enitoksen pelastaakseni valtion, mutta minä tuhoan sen.
Tapa minut.
On oikeutettua, että sinä teet sen.
Polvistu.
Oikeudenmukaisuus on pyhäinhäväistys sinun sanomanasi.
Avatkaa portit!
Annoin käskyn!
Avatkaa portit!
Kaupunki on teidän.
Yemos...
Sinä olet kuningas.
Luotan kansalaiset armoosi.
Minun henkeni myös.
Tämä on murhaajan verta.
Petturin.
Tämä on isäni verta.
Tullakseen kuninkaaksi Amulius murhasi Enitoksen.
Tullakseen kuninkaaksi, hän syytti Yemosta.
Hän itse tunnusti.
Ja tämä...
Tämä on miekka, joka tappoi hänet.
Hänen ruumiinsa palaa yhä.
Tänään tämä nainen pelasti meidät kaikki.
Haudatkaa raivonne.
Tästedes Alba on rauhan valtakunta!
Kauan eläköön kuningas!
Emme saa astua kaupunkiin, joka on pyhitetty muille jumalille.
Yemosista tulee kuningas.
Silvia ja Numitor lupasivat.
-Kaupunki on meidänkin. -Siitä tulee meidän.
Ennen kuin Jumalatar astuu sinne, me emme mene.
Kauan eläköön kuningas!
Käskekää palvelijoiden aloittaa talon puhdistusriitit.
Viekää veljeni ruumis pois.
Pahuus täytyy poistaa pysyvästi.
Riittääkö puhdas viitta pelottamaan teitä?
Olen kaiken velkaa sinulle.
Pysyit rinnallani.
Haluan nyt kanssanne miettiä, mitä Albassa tapahtuu.
Haluan uudistaa Alban.
Tule sisään, Ilia.
Hän pyysi puhua kanssasi.
Kuunteletko häntä?
Minä...
Minä tapoin isäsi.
Minulle vakuutettiin, että hän oli syyllinen.
Tapoin hänet ja katsoin häntä silmiin.
En tuntenut sääliä.
En tiennyt totuutta.
Gabin kuningas, tulin pyytämään anteeksiantoasi.
Lausus...
Tässä ja nyt-
-me kaikki olemme orpoja.
Isämme eivät ole enää olemassa.
Meidän aikamme on tullut.
Ne, jotka tappoivat, koska saivat väärää tietoa-
-eivät ansaitse kaunaani.
Kauan eläköön 30! Tämänpäiväinen voitto on teidän voittonne!
Vain kuninkaat saavat tulla tänne.
Ilman Iliaa monet meistä olisivat kuolleet.
Entä hän? Hän ei ole yksi 30:sta.
Miksi haluatte ajaa Wirosin pois tästä salista?
Rumia on peto, joka ahmii ja tappaa.
Jos hän saa tulla kaupunkiin, hän tuo tuhoa ja kuolemaa.
Tuntemattomat jumalat ovat pelottavia, tiedän sen.
Katsokaa minua. Jumalatar, jota vihaatte, pelasti minut.
Jumalat haluavat, että elämme rauhassa ja rauha...
Rauhan takia pyydän, että otatte Wirosin mukaan tähän.
Rumian lapset taistelivat rinnallamme.
Numitor lupasi heille oikeudenmukaisen palkkion.
Emme tiedä tästä lupauksesta.
Se lupaus ei maksa sinulle mitään, Capys.
Huomenna me kiitämme muinaisia jumaliamme.
Me uhraamme härän Jupiterille.
Sitten me pyhitämme kaupungin Rumialle-
-jotta hänen lapsensa voivat tulla ja ovat kotonaan tällä.
En pidä voitosta ilman taistelua.
Tuolla on vain latinalaisia.
Wiros on yksi meistä.
Hän tietää, miten saamme kunnioitusta.
Se jää nähtäväksi.
Tällä välin en luota heihin.
Mitä tapahtuu? Eivätkö he anna meille maatamme?
-He antavat kaiken. -Milloin?
Heillä on perinteensä ja sitä on vaikea hyväksyä.
-Jos odotamme kärsivällisesti... -En halua odottaa!
Sen sijaan sinä odotat!
Huomenna Yemos pyhittää kaupungin Jumalattarelle. Kuninkaiden edessä.
-Saamme pian palkintomme. -Tietenkin.
Lopulta olet samanlainen kuin hän.
Vaikka olet vertamme, latinalaiset kasvattivat sinut.
-Anna miekkasi, Herenneis. -Annan sen, kun saamme maata.
Käskin antaa miekkasi.
Olet kuninkaani. Rumia on jumalattareni.
Toivon, että se päivä ei koita, kun sinun täytyy antaa se takaisin.
Mikä on vialla?
Ovatko kuninkaat tulleet valittamaan aikeistani?
Et pidä siitä, mitä sanon.
He eivät edes uskalla sanoa, mitä ajattelevat.
He ovat sinulle kuuliaisia, mutta sinun täytyy kunnioittaa heitä.
Liittolaisuutemme perustuu sille.
Teidän liittolaisuutenne perustui sille, se on totta.
Mutta nyt... Meihin on liittynyt uusi kansa.
Heillä on oma Jumalatar, jota me opimme vihaamaan.
Hän elää pimeässä ja tuo tuhoa.
Hänen paikkansa on metsässä ja aikansa on yö.
Hän ruokki minua.
Hän antoi minulle uuden elämän ja kertoi, kuka minä olen.
Olet minun poikani.
Olen elossa Rumian ansiosta.
Hän puhui minulle.
Hänen kansansa taisteli rinnallani.
Voin yrittää kuvitella, miten elit heidän kanssaan.
Kolmekymmentä ei koskaan ymmärrä sitä.
Jos pyhität Alban Rumialle, liitto murtuu.
Veri virtaa.
Miehiä tapetaan, naisista tehdään orjia.
He uhkaavat sodalla?
Puhu Wirosille. Luo yhteisymmärrys-
-tai kuninkaat pakottavat hänet lähtemään.
Wiros on minun veljeni.
-En voi pettää häntä. -En pyydä sitä.
Muista, että veljesi nimi oli Enitos.
Me rakensimme sen pisimmistä puista-
-ja kaikki tulijat näkevät sen.
He sanovat: Tuolla asuu Metsän neito.
He antavat meidän tehdä sen, niinkö?
-Etkö luota Yemosiin? -Luotan vain verisisaruksiini.
Luota sitten minuun.
Kukaan ei uskalla riistää meiltä sitä, mitä meille luvattiin.
Sinäkin etsit hänen ääntään.
Enitoksen ääni on kadonnut.
Hän elää muistoissamme.
Minulla ei ole mitään jäljellä.
Ei perhettä, ei rakkautta.
Ei ääntä, jota kuunnella.
Autat minua, etten kadota muistojani.
Autat minua muistamaan hänet. Se antaa voimia.
Samoin tapahtuu minullekin-
-mutta en halua muistaa.
Se on mennyttä.
Kaikki, mitä meille tapahtui, on tuskallista.
Haluan unohtaa.
Osasit tehdä sen, mikä on oikein.
Et pelännyt vuodattaa isäsi verta.
Kunpa olisin yhtä vahva.
-Älä kadehdi minua. -Pelastit tämän kaupungin.
Toit oikeutta.
Albassa ei ole koskaan oikeutta, Yemos.
Ole tyytyväinen, että toit rauhan.
Se on tärkeintä.
Öljyä.
Öljyä ja lisää öljyä.
Yhdistä se, eikä sitä voi erottaa.
Se on sen luonto.
Kun kaadat siihen etikkaa...
Näetkö?
Vetovoima puuttuu.
Edes suurin kuningas ei voi pitää sitä koossa.
Monet asiat olivat mahdottomia, kunnes joku onnistui siinä.
Puhut kuin Yemos. Kuin maailma ei olisi olemassa.
Et kutsunut minua tänne puhuaksesi öljystä ja etikasta.
Yemos rakastaa sinua kuin veljeään.
Hän ei pysty kertomaan sinulle sitä, mitä minä kerron.
Me olemme öljy ja te olette etikka.
Kuninkaat eivät suostu pyhittämään Albaa Jumalattarellenne.
Mitä yrität sanoa?
Jos välität Yemosista ja hänen ystävyydestään-
-vie väkesi pois täältä.
Sinä lupasit heille.
Oletko unohtanut?
-Tiedät, että olet kuin poikani... -En tarvitse sanojasi, Silvia.
En ole kenenkään lapsi. Lupaukset ovat arvottomia.
Teetkö sen, mitä pyydän?
Mitä annat vastineeksi?
Sinä voit jäädä kaupunkiin.
Saat johtaa armeijaa.
Entä kansani?
Jos he palaavat metsään, teemme ikuisen sopimuksen heidän kanssaan.
Me kunnioitamme heidän rajojaan ikuisesti.
Jumalat ovat antaneet sinulle vallan estää sodan.
Se on suurin valta. Käytä se hyvin.
Kuninkaat uhkaavat sodalla. Äitisi pyytää minua lähtemään. Sinä et puhu.
-Halusin ajatella. -Hyvä on.
Mitä sinä ajattelit?
No?
Rumia on minun äitini.
Olin kuollut ja hän antoi minulle uuden elämän.
Silvia on myös minun äitini.
En halua, että syttyy toinen sota.
Me emme lähde.
Minulla ei ole äitejä.
Kun tapasin sinut, olin orja.
Olen saavuttanut tämän kaiken yksin.
Saat tappaa minut, jos haluat viedä tämän minulta.
En halua viedä sinulta mitään, Wiros.
Pyhitätkö kaupungin Jumalattarelle?
Haluan sopimuksen.
Ei sopimusta.
Joko olet minun kanssani tai minua vastaan.
Valmistaudutaan pahimpaan.
Oli oikein olla luottamatta meihin.
-He yrittävät ajaa meidät pois. -Kuka sen kertoi?
Kaikki tietävät. Vain me emme tiedä mitään.
Onko Yemos suostunut tähän myös?
Miksi et vastaa minulle?
Suostuuko Yemos tähän?
Jos hän suostuu-
-me taistelemme häntäkin vastaan.
Aseistakaa kaikki.
Jos he eivät anna meille, mitä me pyydämme-
-veri virtaa.
Kauan eläköön kuningas! Kauan eläköön kuningas!
-Laskekaa aseenne. -Miksi?
Ettekö te ole aseistettuja?
Me kuuntelemme vain kuninkaamme käskyä.
Tänään olen täällä.
Miksi olen täällä?
Tiedättekö miksi?
Minun veljeni, Rumian lapset-
-haluavat vakuuttaa minut asein pyhittämään kaupungin Jumalattarelle.
Toiset veljeni-
-äitini ja isoisäni-
-ovat valmiita pysäyttämään minut asein.
Nähtävästi jumalat haluavat lisää verta.
Eikö kaikki alkanut heistä?
Kun isä Jupiter vei meiltä sateen.
Miksi hän teki sen?
Oletteko kysyneet itseltänne?
Syytä, miksi Numitor lähetettiin pois?
Vain tällä tavoin kohtalo täytettiin.
Amuliuksen piti murhata Enitos-
-ja minun täytyi paeta.
Minun piti menettää veli, joka oli sama kuin minä-
-ja löytää toinen, erilainen.
Minun piti kohdata Susien neito, jota te kaikki pelkäätte verenhimoisena.
Minun piti oppia teiltä.
Teidän aseistanne-
-että Alba ei ole minun kaupunkini.
Niin se on.
Niin se on. Vasta nyt jumalten tahto on selvä
Minä en hallitse Albassa, vaan toisessa maassa-
-jota viljelevät Susiemon ja hänen veljiensä perilliset.
Maata, joka on nyt vailla kuningasta.
Kaupunkia, jonka nimi on Velia.
Se on sinun kaupunkisi, Wiros.
Me olemme veljeksiä ja me hallitsemme yhdessä.
Siinä kaupungissa on tilaa kaikille, jotka kärsivät ja tekevät virheitä.
Jotka haluavat rauhaa unohtamatta oikeutta.
Tule tänne, veli. Älä katso noin.
Jos hyväksyt, me lähdemme tänään.
Se on minun sopimukseni.
Tämä mies on minun veljeni!
Hän ei sano minua vastaan, enkä minä häntä vastaan.
Kaupunkimme hyväksyy kaikki jumalat-
-mutta se saa nimensä Susien neidosta.
Uusi nimi tulee vanhan tilalle ja se on kaikkien huulilla.
Meidän kaupunkimme, jos haluatte-
-on nimeltään Ruma.
CURES, SABIINIEN MAA
Suomennos: Riikka Strandman www.sdimedia.com