PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
Stůjte!
7. DÍL
Jak daleko se to rozšířilo?
Na sever provincie Hwanghä.
Kolik lidí už zemřelo?
Více než 200 jen v provincii Pchjongan, Vaše Výsosti.
Neustálé a opakované epidemie neštovic jsou vážný problém.
Vaše Výsosti, nedělejte si příliš velké starosti.
Podle zpráv se zatím nákaza příliš nerozšířila.
Ale ani tak nevíme,
zda se situace nezmění.
Pokud se to rozšíří z Hwanghä dál na jih,
bude ohroženo i hlavní město.
Ať zdravotní úřad a veřejná lékárna
pošlou dostupné léky
a povolají lékaře.
Léčba je naší nejvyšší prioritou.
Při vší úctě,
naší nejvyšší prioritou
je uklidnit veřejnost, Vaše Výsosti.
- Prosím? - Hovořím
ze svých mnohaletých zkušeností.
Epidemie neštovic časem přirozeně ustoupí,
ale hněv veřejnosti se jen zhorší.
Pokud lid rychle neuklidníme,
přeroste jeho hněv ve vzpouru.
Žádné obavy, Vaše Výsosti.
Uspořádáme obřad zažehnání nákazy
a pošleme královský edikt.
Lidé budou dojatí.
Tisíce lidí prchají
a dochází ke krádežím a žhářství.
Snažíte se je umlčet
pouhým dopisem z paláce?
Vaše Veličenstvo, staráte se o blaho lidu.
Ale oni nechápou hloubku vašich obav.
Druhý státní rado, co tedy navrhujete?
Vyšlete někoho od královského dvora jako wimusu.
WIMUSA: PACIFIKAČNÍ ÚŘEDNÍK VYSLANÝ KRÁLEM DO MÍSTA KATASTROFY
Druhý státní rado, to je naprostý nesmysl.
Někoho od dvora?
Chcete poslat Jeho královskou Výsost do centra epidemie?
Ať lid vidí, že královská rodina
je tu pro ně v dobách krize.
Jen tak obnovíme úctu ke králi
a uklidníme lid.
Ne, Veličenstvo.
Korunní princ je základ.
Musí pečovat o své zdraví,
aby mohl nést národní odkaz.
Nesmí se nechat unést
směšným nápadem a tolik riskovat.
Směšný nápad? Jak se opovažujete!
Povstání by mohlo ohrozit národní bezpečnost.
A vy ho nazýváte „směšným“?
Hrozbou pro národní bezpečnost
jsou především ti, kteří chtějí
ohrozit korunního prince.
Važte svá slova.
To je nebetyčná drzost!
Buďte zticha!
Otče.
Vyšlete mě jako wimusu.
Vaše Výsosti.
Chci splnit svou povinnost jako syn i korunní princ.
Zvládnut epidemii
a uklidním Pchjongjang.
Zůstaňte zde, otče, a postarejte se o lid.
Vaše Výsosti.
Vaše Výsosti!
Vaše Výsosti.
Jeho... Jeho Veličenstvo je...
Otče.
Co tě ke mně přivádí?
Dáš si čaj?
Myslíš, že jsem přišel na čaj?
Posaď se.
Musíš do Pchjongjangu.
Pchjongjangu?
Do Pchjongjanu v provincii Pchjongjang?
Máme tu snad ještě jiný Pchjongjang?
Město, kde sídlí regionální úřad.
Šíří se tam neštovice a lidé mají strach.
Musíš tam uklidnit lid
a zachránit prestiž královské rodiny.
Vaše Veličenstvo.
Princi Dowon nikdy neměl neštovice.
- Pokud pojede do Pchjongjangu... - Nepřerušuj mě!
Nemusíš se bát.
Není to tak zlé, epidemie by měla brzy ustoupit.
Chci jen, abys uklidnil veřejné obavy z epidemie.
Jeď tam a čti si knihy.
Lid tě zkrátka musí vidět.
Samozřejmě.
Udělám, co řekneš,
- otče. - Jsem rád, že si nestěžuješ.
Vaše Výsosti.
Nešli jste na skleničku?
Byl vydán královský rozkaz.
Sotva jsme si stačili loknout.
Není to nešťastný rok pro Ministerstvo?
Neuplyne ani den bez potíží.
Asi jsme prokletí.
Všechny ty ženy u královského dvora...
Nežvaňte a odpovězte.
Kdo pojede to Pchjongjangu?
Nikdo? Vážně?
Všichni jste zbabělci.
Nechcete vlastní rukou
zapsat historii jako historici?
Odmítáte jen kvůli neštovicím?
Můj bože.
Proč nejedete sám, pane?
Zapsat historii vlastní rukou,
nebo se vrátit v rakvi.
Hej, já...
Mám ženu a děti, však víte.
Kdo se postará o moje děti, když zemřu?
Moje děťátka...
Jak samy přežijí?
Má pravdu.
Budeme realisté
a vyloučíme ty, co mají děti.
Přesně.
Já mám dokonce vnouče.
To má moje žena zůstat sama do konce života jako vdova?
Bez manžela a dítěte?
Bude to nefér, pokud budu muset jet.
Jestli zemřu, vrátím se jako mstivý duch
a budu vás pronásledovat, úředníku Jangu.
Co kdybychom losovali?
Ne, to nemůžeme. Jsem jediný syn.
No...
Já jsem měla neštovice.
Vaše Veličenstvo.
Ohlaste mě králi.
Matko, je u vás všechno v pořádku?
Ano.
Správa státních záležitostí musí být vyčerpávající.
Tak já nepřemýšlím, je to moje povinnost.
Sedněte si, prosím.
Slyšela jsem podivné zvěsti.
Princ Dowon má prý jet do Pchjongjangu,
kde řádí neštovice, aby uklidnil lid.
To je absurdní nápad, nemyslíte?
Jak může být princ této země vyslán na tak nebezpečné místo?
Mýlím se snad?
Vaše Veličenstvo.
Řekněte mi, že to není pravda.
Jen tak moje mysl
dojde klidu.
Je to pravda, matko.
Právě jsem se vrátil z jeho komnat, kde jsem mu osobně nařídil
jet do Pchjongjangu.
Okamžitě odvolej svůj příkaz.
Prince Dowon je tvůj legitimní syn
a mladší bratr korunního prince.
Jak můžeš poslat tak cenné dítě
do tak nebezpečné oblasti?
Jsem jeho otec, ale jsem i král.
Nemohu stavět vlastní dítě
nad blaho svého lidu.
Děláš to, protože nejsi jeho otec!
Mluvte tišeji.
Palác má uši.
Dobře si to zapamatuj.
Princi Dowonovi se nesmí nic stát.
Musí se vrátit
zcela v pořádku bez jediného škrábnutí.
Rozumíš?
Nemějte strach, Veličenstvo.
Jeho Výsost se určitě bezpečně vrátí.
Je to silný muž.
Pošlete okamžitě zprávu Mo-hwě.
Ona je jediná, kdo může prince Dowona ochránit.
Co jste dělaly?
Neměly jste nikoho vpouštět.
- Omlouváme se, madam. - Omlouváme se, madam.
Ať okamžitě odejde.
Ta kniha je na tebe těžká.
Místo ní
bych ti doporučil Základní učení. Čítával jsem ho jako chlapec.
Máš teplé oblečení?
V Pchjonganu bývá v noci chladno.
Ano, mám.
Vybereš si koně?
V Královských stájích je jeden poslušný kůň.
- Vem si ho... - Čine.
Jsem nadšený,
protože je to první poslání, které mi otec svěřil.
Za každou cenu chci uspět.
Nebojíš se?
Jeho Veličenstvo je můj otec.
Neposílal by mě, kdyby mi hrozilo nebezpečí.
Vyslal tě uklidnit lid místo mě.
Chovej se čestně a sebejistě, ať potkáš kohokoli.
A...
v pořádku se vrať.
Ano, Vaše královská Výsosti.
Pane Mine, měl jste také nemístnou poznámku.
I když vás korunní princ rozčiluje,
je to stále váš zeť.
Pokud vaše dcera ovdoví,
protože korunní princ onemocní...
Díky bohu, že Jeho Veličenstvo vybralo prince Dowona.
Proč myslíte,
že jsem tam chtěl poslat korunního prince?
Král je na korunního prince přísný,
ale není dost odvážný, aby riskoval ztrátu dědice.
Vy jste od začátku měl v plánu vyslat tam prince Dowona?
„Mo-hwa“?
Řeklo Její Veličenstvo opravdu „Mo-hwa“?
Ano, Její Veličenstvo řeklo, že ona jediná
může prince Dowona ochránit.
Znáte ji, pane?
Mo-hwo!
Jsi pohublá.
Bydlí se ti pohodlně?
Ano, rozhodně. Máš ten dopis?
Tady je.
Vyřiď Jejímu Veličenstvu, že jsem dopis bezpečně přijala.
Prý budeš cestovat daleko.
Buď na sebe opatrný.
Na shledanou.
I tobě, drahoušku.
Opatruj se.
A pořádně jez, ano?
Hej.
Hodláš v tom pokračovat?
Budeme balit až do svítání.
To je plán! Budeme balit celou noc a ráno,
abyste nemusela do Pchjongjangu.
Nezírejte na mě.
Trváte na té cestě, i když můžete zemřít.
Nikdo neumí tak dobře jako ty udělat z komára velblouda.
Kdo říká, že zemřu? Mám před sebou zářivou budoucnost.
Přesně.
Pokud si tu budoucnost chcete užít,
nejezděte do Pchjongjangu. Nejezděte tam.
Nikdy jste neměla neštovice.
Proč jste se dobrovolně přihlásila, že tam pojedete?
Myslíte, že vás předci ochrání, protože jste něco extra?
- Hä-rjong, jsi tam? - Ano, Čä-gjongu.
Přišel jste v pravou chvíli. Rozmluvte jí tu cestu.
Plácá nesmysly o tom, jak bude v pořádku
a že se jí epidemie vyhne.
Hä-rjong bude v pořádku. Můžeš jít.
- Prosím? - Jdi.
Děkuji, Čä-gjongu. Už se můžu nadechnout.
Buď ostražitá.
Lidé jsou horší než epidemie.
Bude na tebe vidět, protože jsi historička.
Bude se klevetit i o maličkostech.
Nemám se do ničeho zaplést.
Jen mlčky zapisovat a v pořádku se vrátit.
Tak jsi to myslel?
- Tak ti to připadlo? - Ano.
Nebojím se epidemie ani lidí.
Bojím se být od tebe tak daleko.
Ty hloupá husičko.
Budu ti psát každý den, Čä-gjongu.
Neměj strach.
Dobře. Každý den ti odepíšu.
Vicekancléři.
Princ odjíždí na dlouhou cestu.
Neměl by mít početnější doprovod?
Vy to nevíte?
Lékaři z veřejné lékárny odešli,
protože se bojí nákazy.
Tito jsou jediní, které se podařilo sehnat.
Osvěžující.
Pěkně mi vytráví.
- To je pěkné. - Konečně se mohu nadechnout.
Dejte si přestávku.
Napijte se vody.
Vše, co je třeba zaznamenat,
zapíšete později.
Vy jste vlastně velmi milý.
Já?
Jen se zamyslete. Přinesl jste vodu
té žábě a poradil jste jí.
Dobrovolně jste jel, protože jste o mě měl strach.
- To bylo... - Já vím.
Nemůžete poslat učednici bez doprovodu oficiálního historika.
Ten váš smysl pro povinnost!
Ale řekněme, že obavy o mě dělaly tak 20 procent důvodu.
Cítím se lépe.
- Děkuji za vodu. - Vaše Výsosti!
Vaše Výsosti, přinesl jsem vám studenou vodu.
Donesl jsem již až z jeskyně tamhle...
Stůjte.
- Co to vezete? - Nevíme, má paní.
Dostali jsme to za úkol.
Fazole mungo?
Složte je po jednom.
- Ano, pane. - Ano, pane.
Pospěšte si.
Opatrně.
Jsou velmi cenné.
Opatrně, tupče!
Brzy budou ty fazole stát víc než ty.
Ty neopatrný idiote, posbírej je.
Ty fazole...
Jsi zpátky?
Sa-hui.
O dalším nic nevím,
ale musíš se naučit zacházet s penězi.
Tu schopnost nemáš vrozenou.
Musíš se naučit, jak to ve světě chodí
a také jak jednat s lidmi.
Proto jsi koupil všechny přísady na samdum?
SAMDUM: ČAJ PROTI NEŠTOVICÍM
Ano, správně.
Není to skvělý nápad?
Lidé teď nemají strach.
Ale za dva týdny se zvěsti o epidemii
roznesou po celém městě.
A fazole mungo, adzuki a černé fazole
budou desetkrát dražší...
Ne, budeme je prodávat za dvacetinásobek dnešní ceny.
- Jak můžeš být tak nenasytný? - Co?
Vyděláváš tolik, že to ani za sto let neutratíš.
Co víc chceš? Proč musíš vydělávat tak hanebně?
Hanebně?
To říkáš vlastnímu otci?
Veškerý majetek a peníze od I Duna
jsou pryč,
ale příběh dobročinnosti Čung-jena
stále lidi dojímá.
Přísady na samdum pošli do vládního úřadu, až nadejde čas.
Před sobeckou hamižností zvol morální vliv, který vejde do historie.
Neodvažuj se mně citovat výňatky
z klasiků!
Kdybych se staral o morálku,
nemohla by sis užívat pohodlného života
a bydlet v takovém domě!
Můžeš si číst knihy
a říkat si historička
díky bohatství, které jsem nashromáždil během let.
Bože.
Jsi má jediná dcera, ale rozhodně ne milující.
Jen mě chceš poučovat.
Už to nesnesu. Mám toho dost!
Uvolněte cestu pro Jeho Výsost prince Dowona!
- Vaše Výsosti. - Vaše Výsosti.
Děkujeme, že jste vážil takovou cestu.
Jsme vám velmi zavázáni.
Je to moje povinnost.
Připravili jsme vám ubytování. Tudy, Výsosti.
Jsem Jun Dä-up, guvernér provincie Hwanghä.
Je mi ctí, Vaše Výsosti.
Jsem Čang Sok-hjong, guvernér Pchjonganu.
Je mi ctí, Vaše Výsosti.
Ať se posadí.
- Můžete se posadit. - Děkujeme.
Jaká je zde situace?
Epidemie každým dnem ustupuje,
nemusíte mít strach.
Léky od Jeho Veličenstva dorazily v pořádku
a nemocným se dostává potřebné léčby.
Situace v Pchjonganu se také zlepšuje.
Nemocné jsme umístili do přísné karantény,
aby se nemoc přestala šířit.
Lidé jsou zprávou o vašem příjezdu
velmi potěšeni.
To mě těší.
Ano, jsme dlužníky velkodušné laskavosti Jeho Veličenstva.
Chceme vás ujistit, že není čeho se obávat,
odpočiňte si a užijte si pobyt v Hädžu.
Vaše Výsosti.
Děkujeme, že jste vážil takovou cestu.
Prý jste syn pana Min Ik-pchjonga.
Ano, pane.
Opravdu jste velmi pohledný.
Pozdravujte pana Mina, až se vrátíte do Hanjangu.
Pane Čangu.
Jste guvernér provincie Pchjongan. Tam je vaše místo.
Co děláte v Hädžu?
No, já...
Jeho Výsost sem přijela zdaleka, aby upokojila lid
provincie Pchjongan.
Samozřejmě jsem ho chtěl osobně pozdravit.
Nezabývejte se hloupostmi. Odpočiňte si.
Za chvíli bude připraveno jídlo.
Pojďme, pane June.
Předtím jsem měl pocit, že míříme do pekla.
Ale teď to spíš vypadá na dovolenou.
Všichni nám děkují
a o všechno se starají za nás.
Víš, čím je proslulé Hädžu?
Svým pibimbapem.
Tady v provincii Hwanghä
musíme ochutnat dýňové knedlíčky, jonansikhä a...
Na jídlo jste se neptal, že ne?
Hädžu proslulo mírným teplým podnebím
a čerstvým vzduchem. Lidé sem jezdí odpočívat.
Mají tu hory a pláže.
Je to skvělé místo na dovolenou.
- Pláže? - Ano.
Nikdy jste na žádné nebyl, že ne?
Co na to říkáte?
Nechcete se projít po pláži?
Ne, děkuji. Půjdu brzy spát. Přines mi vodu na umytí.
Ale slunce ještě nezapadlo...
Jsem po cestě unavený. Dělej!
Jste hodně vyčerpaný, Vaše Výsosti?
Je tohle lepší?
Vaše Výsosti.
Někam jdete?
Vaše Výsosti.
Kam šel? Dokonce si vzal i...
Už zase?
To snad už nemyslí vážně!
Má to být tajná inspekce.
Není tady ani živáčka. Co tu chcete kontrolovat?
Dračího krále moří?
Vyplížil sem se, takže se to dá považovat za tajnou operaci.
Proč tedy s sebou chcete historika?
Co mám zaznamenat?
„Princ se procházel tady a tady.“ Něco takového.
Při vší úctě, Vaše Výsosti.
Jsem vyčerpaná, protože jsem šla pěšky
dvě noci a tři dny z Hanjangu,
zatímco vy jste jel pohodlně na svém koni.
Užijte si tajnou inspekci sám.
Já se vrátím.
Počkejte!
Vlastně...
abych řekl pravdu,
jsem na pláži poprvé.
Víte,
vždy jsem chtěl vidět oceán
a s někým strávit
tuto příjemnou chvíli.
Vyzujte se.
Cože?
Jste tu poprvé.
Nedívejte se jen očima.
Měl byste si to zapamatovat i rukama a nohama.
Abyste poznal pocit chůze po písku.
Zkuste to.
Jaké to je?
Zvláštní.
Velmi zvláštní.
Zkuste běžet, to je ještě podivnější.
Běžet? Tady?
Ano.
No tak.
Smočte si nohy ve vodě.
- Nohy? - Bojíte se?
Smočit nohy? Ve vodě?
Bude to pěkné. Věřte mi a zkuste to.
- Počkejte sekundu. - Dobře, pojďme.
Místa, která chci navštívit?
Je jich tolik.
V Itálii
mají nakloněnou věž.
Tu bych chtěla vidět.
Jak může věž stát takhle nakřivo?
Nespadne?
Proto ji chci vidět.
To není všechno.
V Egyptě jsou hrobky staré tisíce let.
A prý jsou vysoké jako hory.
Ze země nedohlédnete na jejich vršek.
Co ještě je za mořem?
A teď vy.
Je něco, co byste chtěl navštívit?
Já ani pořádně neznám Čoson.
Východní moře.
Někde ve Východním moři se nachází ostrov Dokdo.
Prý tam žijí podivní mořští živočichové, kterým se říká lachtani.
Svobodně se pohybují
v moři i na souši, ale nejsou osamělí.
Proto jsem si kdysi pomyslel, že musím Dokdo navštívit
a podívat se na lachtany.
Pokud tam někdy pojedete, vezměte mě s sebou.
Chci je také vidět.
Vezmu.
- Paní Hä-rjong. - Pane I?
Asi jsme se měli potkat.
Znovu se setkáváme v Hädžu, což ani není v Hanjangu.
Máte se dobře?
Ano, velmi dobře.
Slyšel jsem, že jste historička.
Teď to vidím sám.
Blahopřeji.
To všechno díky vám.
Děkuji vám...
- Děkuji za vše, co jste tehdy udělal. - Bože.
Nezmiňujte se o tom. Od té doby
mi rodiče dali se ženěním pokoj.
Co vás přivádí do Hädžu?
Omlouvám se, že jsem požádal, abyste přišel sem.
V regionálním úřadu se s vámi těžko hovoří soukromě.
To je v pořádku. Prý jste smírčím soudcem v Songwahjonu.
Proč jste se chtěl setkat?
Vaše Výsosti, naléhavě vás žádám.
Pomozte našim lidem a zachraňte je.
Co tím myslíte?
Zprávy předané královskému dvoru jsou zcela lživé.
V Hwanghä zemřelo na neštovice už 500 lidí.
Pchjongan
má už skoro stejný počet mrtvých.
A to není vše.
Nemocní jen bezmocně leží, protože nemají léky.
I zdraví lidé
ve vesnicích
umírají hladem.
Královský dvůr už poslal
potraviny a léky.
Guvernéři provincií Pchjongan a Hwanghä řekli, že...
Nesmíte jim věřit ani slovo!
Guvernér Hwanghä vydal příkaz stáhnout jídlo
z nakažených vesnic.
Guvernér Pchjonganu
uprchl do Hädžu, když v Pchjongjangu
vypukly neštovice,
a nechal lid svému osudu.
Úředníci neplní své povinnosti
a lidé nemohou žádat o pomoc,
protože nemají jak.
Vaše Výsosti.
Prosím o slitování s těmi lidmi.
Zachraňte je.
Úpěnlivě vás prosím.
Vaše Výsosti, naléhavě vás žádám. Pomozte našim lidem a zachraňte je.
Nesmíte jim věřit ani slovo!
Promiň.
Jen se trochu projedeme.
Nejsem těžká. Dobře?
Vaše Výsosti.
Vy nespíte?
Co se děje? Proč jste ještě vzhůru?
Chystám se...
...do Songwahjonu.
Nejste tu kvůli témuž?
Pokud ne, dělejte, že jste mě neviděl.
Nebudu pryč dlouho.
Nemám ani ponětí.
Nevím, komu mohu věřit.
I kdyby tu byla situace tak zlá,
nevím, co mám dělat.
Proto...
Možná by pro mě bylo lepší žít v nevědomosti.
Nevím si rady.
Vaše Výsosti.
Ani já si nejsem jistá.
Chci se jen naučit to, co neznám.
Stůjte!
Jedeme do Songwahjonu.
Nechte nás projet.
Nesmíme nikoho pustit.
- Vraťte se. - Ale...
Najdeme jinou cestu.
Stůjte!
Jestli jste unavený, odpočineme si.
Nejsem unavený.
Pořád cvičím,
je to pro mě jako procházka v parku.
Dobrá. Jdeme dál.
Ale
pokud trváte na přestávce, připojím se.
Posadíme se tamhle.
Myslím, že jsme dorazili až sem.
Pomalu! Buď opatrný!
Songwahjon?
Míříte na místo, kde vypukla epidemie,
místo toho, abyste uprchli?
Máme své důvody.
Není tu náhodou vedlejší cesta do Songwahjonu?
Zapomeňte na to.
Pokud chcete zůstat naživu, vůbec tam nechoďte.
Chcete umřít tak mladí?
To je to tak zlé?
Ano, je.
Nikdy jsem nezažil takový zmatek.
Po vypuknutí epidemie
obehnali místo provazy a uvěznili lidi uvnitř.
Buď umřou na neštovice, nebo hladem.
V podstatě máte zemřít.
Ale pokud je to tak nebezpečné, co jste tam dělali?
My jsme tam původně nechtěli jít.
Sice jsme obchodníci, ale nemohli jsme je tam
nechat jen tak umřít.
Nosíte jim jídlo?
Proto jsme tam měli namířeno.
Přivezli jsme tam jáhly a ječmen
a chtěli jsme je prodat za trochu vyšší cenu než obvykle.
Ale oni začali žebrat a plakat,
abychom jim to prodali.
Nakonec jsme prodávali zboží desetkrát dráž než obvykle.
Neměl jsem to v úmyslu,
ale vydělal jsem tolik peněz.
Za tři dny jsem vydělal tolik jako za rok.
- Jak... - Jste zlý člověk.
Jste opravdu podlý.
Cože?
Měl byste pomáhat trpícím.
Ale vás zajímaly jen peníze?
Máte svědomí? Nestydíte se?
Dávejte si pozor na to, co říkáte.
Neukradl jsem potraviny ani neuvěznil lidi ve vesnici
jako úředníci.
V podstatě jsem zachránil spoustu životů.
Od zkorumpovaných úředníků,
kteří rozkradli pomoc, se nijak nelišíte.
Všichni jste zloději.
Cože? Zloději?
Nás ctihodné občany nazýváte zloději?
Ano. Jste zlodějská banda.
Začínáte mi lézt na nervy, mladý muži.
Nevíte, jak tvrdou mám pěst, že?
Co to děláte? Pusťte mě.
Ty malý zmetku!
Co ty víš, ty cucáku?
Můj bože!
Ne, jdeme. Rychle.
Ale...
- Hej! - No tak!
- Hej! - Zatracení...
Nepoběží za námi daleko.
Tolik vás to rozčílilo?
Ano.
Kdybyste mě nezastavila, dal bych mu za vyučenou.
Zvláštní. Tak rychle jste utekl.
Ale dobrá práce.
Musí vědět, že se zachovali špatně.
Vydržte.
Už jsme skoro tam.
Mimochodem, chtěl jsem se na něco zeptat.
Smírčí soudce ze Songwahjonu.
Odkud ho znáte? Zjevně jste si blízcí.
Býval to můj manžel.
Manžel?
Vy jste byla vdaná?
Ano, svým způsobem.
Buďte sdílnější. Kdy, kde a jak jste ho potkala?
A proč jste se rozešli...
No, on určitě chtěl, abyste zůstala,
protože má oči. Je to tak?
Proč se o mě tak zajímáte?
Zrušil zasnoubení, protože mám mnoho chyb.
Přestaňte se vyptávat.
Zrušil zasnoubení?
Jak se vás mohl vzdát?
Nikdy jste ho neměla ráda, že ne?
Je někdo uvnitř?
Jste z vládního úřadu?
Ne.
Snažíme se vyhnout královské armádě.
Nebojte se.
Měl byste počkat venku.
Proč se zde ukrýváte?
Proč vás neléčí ve vesnici?
Už je to dlouho, co léky došly.
A doktoři už do vesnice nechodí.
Přišla bych o dítě,
kdybych čekala na léčbu.
Má paní.
Nechci být nestydatá, ale mohu mít prosbu?
Můžete ji vzít
s sebou?
Cože?
Epidemie se na jih ještě nerozšířila.
Chtěla jsem ji zachránit.
Ale armáda mi zabila manžela
a pokud také zemřu,
ona nebude mít šanci přežít.
Oplatím vám to, i když zemřu.
Zachraňte moje dítě.
Prosím, má paní.
Nechoďte dovnitř.
Nemůžeme ji vzít?
Co tím myslíte?
Jak jsem řekla,
nemůžeme...
ji vzít s sebou. Ne.
Nesmíme.
Proč? Její matka nás prosí o pomoc.
Víte, kolik životů byste mohl ohrozit?
V její vesnici byla epidemie.
A ona žije s nemocnou osobou.
Možná vypadá zdravě, ale už může být nakažená.
Co když ji vezmeme do Hädžu
a neštovice se začnou šířit?
Ale to nevíme jistě.
Můžeme ji izolovat...
Pokud by se epidemii dalo zabránit izolací,
nerozšířila by se tak daleko.
Navíc,
pokud by to lidé zjistili,
nezůstali by v klidu.
Tady je to pro ni bezpečnější.
Chcete tím říct,
že ji tady máme nechat?
I když tady může...
zemřít?
Přivezli jsme hodně jídla a léků.
Když jim to zde necháme,
na nějakou dobu jim to vydrží.
Přípravy na obřad zažehnání epidemie byly dokončeny.
Proč tu Jeho Výsost ještě není?
Musí být po cestě velmi unavený.
- Jeho Výsost ještě spí. - Cože?
Mějte strpení.
To jste říkal už před dvěma hodinami.
Je vůbec uvnitř?
Říkáte, že odešel,
aniž by mi to řekl?
Musím se přesvědčit sám.
Ale... Guvernére June!
Vaše Výsosti.
Čekáme tu na vás, Vaše Výsosti.
Obřad proti epidemii je připraven.
Žádný obřad
nebude.
Co tím myslíte, Vaše Výsosti? Proč by zprávy měly být falešné?
Nevím, kde jste to slyšel,
ale to vůbec není pravda.
Setkal jsem s lidmi osobně a vyslechl si jejich příběhy.
Pořád trváte na tom,
že ty zvěsti jsou falešné?
Lidé jsou vždycky nespokojení.
Pořád úředníky pomlouvají.
Jenom si stěžují.
Nesmíte jim věřit ani slovo.
Vaše Výsosti, vynasnažím se
zjistit, co se děje.
Ne, to není potřeba.
Falešnou zprávu jsem poslal já.
Guvernére June.
Neměl jsem na výběr. Bylo to pro dobro lidí.
Poslal jste Jeho Veličenstvu falešnou zprávu
a zneužil lidi jako výmluvu?
Výmluvu?
Od vypuknutí epidemie v Pchjonganu
kvůli rabování, žhářství a krádežím
trpí mnohem víc lidí,
než kolik jich zabila samotná epidemie.
Kdybych napsal, co se tu skutečně děje,
lidé v Hanjangu by se dověděli o epidemii.
Co by se pak stalo v Hanjangu?
A co by se stalo 200 000 lidí,
kteří žijí zde?
A co ten fakt,
že jste rozkradli potravinovou pomoc?
A co ten fakt, že jste nechali umírat lidi ve vesnicích?
To je také pro jejich dobro?
Obětováním stovky životů jich tisíce zachráníme.
Musel jsem se rozhodnout.
Ne. Nemusel. Prostě jste to vzdal.
Připravte léky a potraviny.
Musím hned do provincie Pchjongan.
Měl jsem ho jen za zelenáče.
Jak se to dověděl?
Úředníku Mine.
Můžete nám prosím pomoci?
Pokud pošlete dopis jeho otci,
zkusím zjistit, co se dá dělat.
Co to děláte?
„Guvernér Pchjonganu,
Čang Sok-hjong,
prosí historika,
aby mu zachránil život.“
- To jsem zapsal. - Cože?
Hej.
Provincie Pchjongan?
Jeho Výsost odjela do Pchjonganu?
Ano, to se píše ve zprávě z Hädžu.
Chce umřít nebo co?
- Proč by tam jezdil? - Přesně.
Nebyl vyslán právě do provincie Pchjongan?
Proč jste vyděšení?
Protože tady je to v pořádku,
ale tam je prý hotový zmatek.
Měl by se vrátit do Hanjangu hned po skončení obřadu.
Měl se tam jenom ukázat, aby lid uklidnil.
Můj bože.
A co úředník Min?
Neměl neštovice.
To je snad zjevné z jeho vzhledu, ne?
Je pohledný a z dobré rodiny.
Narodil se pod šťastnou hvězdou.
V boji by neutrpěl ani škrábnutí.
Nikdy neměl neštovice.
Od kdy si neštovice vybírají, koho nakazí?
Když to říkáte takhle, asi je máte už dlouho...
Jdu na Královský sekretariát.
Podívejte se pořádně, abyste viděla, jak jsem pohledný.
Trvá to aspoň tři roky... Písaři Ho!
Zvládnete přežít tři roky?
Vaše královská Výsosti, už jste tu hodinu.
Mám strach o vaše zdraví.
Přineste další šípy.
Vaše Výsosti.
Nebuďte k sobě tak tvrdý.
Vy jste tam prince Dowona
neposlal.
Překročila jste mez.
Víte také, že je stále naživu?
Zjistil jsem to teprve nedávno.
Proto mě v poslední době tolik nenavštěvujete.
Zjistil jsem, kde je.
Je v provincii Pchjongan.
Zachraňte mě.
Pomozte nám.
Vaše Výsosti.
Dál už nesmíte.
Už jste viděl dost.
Vraťme se zpět.
- Vaše Výsosti! - Vaše Výsosti!
Pomozte nám.
- Tady máš. - Chutná ti to?
Podívej.
Co to děláte?
Stalo se to asi před 20 lety.
Dali mi něco opravdu bolestivého do paže.
Jsem lékařka, o které jste četl v té knize.
V té knize se píše, jak všechny zachráníme.
Přečtěte si ji.
Když se rozhodnete změnit něčí názor,
v tom okamžiku se stáváte autorem, který píše o historii, jak se mu zachce.
To je Pchjongan.
Mám na tu ženu mnoho otázek.
Chci upokojit lid.
Můžete mi dát injekci z kravských neštovic?