A NETFLIX SAJÁT GYÁRTÁSÚ SOROZATA
Megállni!
7. EPIZÓD
Meddig terjedt el a járvány?
Hvanghe tartománytól északra.
Eddig hányan haltak meg?
Csak Phjongan tartományban több mint 200-an, felség.
Az ismétlődő himlőjárványok nagy problémát jelentenek.
Felség, nem kell aggódnia.
A jelentések szerint a járvány nem terjedt el messzire.
De akkor sem tudjuk,
mikor és hogyan változhat a helyzet.
Ha a járvány átterjed Hvanghe tartományból,
és délre tart, a fővárost is elérheti.
A palota Orvosi Hivatala és a beteggondozó
az összes orvosságot küldje oda,
és az orvosok is készüljenek fel!
A betegek kezelése most a legfontosabb.
Tisztelettel megjegyzem,
hogy szerintem most a legfontosabb
a nép megnyugtatása, felség.
- Tessék? - Az évek tapasztalata
ezt mondatja velem.
A himlőjárvány idővel alábbhagy,
ám a nép haragja idővel egyre rosszabb lesz.
Ha nem nyugtatjuk meg őket,
előbb-utóbb lázadás lesz a vége.
Nem kell aggódnia, felség!
Ha tartunk egy járványűző rituálét,
és küldünk egy őfelsége által írt kiáltványt,
az emberek meghatódnak majd.
Emberek ezrei menekülnek,
rablások és gyújtogatások sora sújtja a nemzetet.
Egy király által írt levéllel
akarod elhallgattatni őket?
Felség, ön nagylelkűen kíván a népére vigyázni.
De ők nem fogják ebből érezni, hogy mennyire aggódik miattuk.
Második főminiszter úr, mit javasolsz akkor ez ügyben?
Kérem, küldjön valakit az udvarból! Egy ümuszát.
ÜMUSZA: KIRÁLYI KÜLDÖTT KATASZTRÓFA SÚJTOTTA TERÜLETRE
Második főminiszter úr, ez képtelenség!
Valakit a királyi udvarból?
Őfelségét küldenéd egy járvány sújtotta vidékre?
Meg kell mutatni, hogy a királyi család
mellettük áll krízishelyzetben!
Csak így őrizhetjük meg őfelsége méltóságát,
és nyugtathatjuk meg a népet!
Nem, felség!
A koronaherceg a nemzet pillére.
Neki vigyáznia kell az egészségére,
hogy tovább vigye a nemzet örökségét.
Nem inoghat meg
egy esztelen ötlettől vezérelve.
"Esztelen ötlet"? Hogy merészeled?
Aggódom, mert egy felkelés veszélyeztetné a nemzetbiztonságunkat!
Hogy nevezheted "esztelennek"?
Ti, akik megpróbáljátok
ilyen ürügy okán veszélynek kitenni a koronaherceget,
ti veszélyeztetitek a nemzetbiztonságot!
Vigyázz, mit beszélsz!
Hogy mersz ilyen megjegyzést tenni őfelsége előtt?
Csend legyen!
Apám!
Kérlek, engem küldj mint ümuszát a területre!
Kérem, felség!
Szeretném teljesíteni kötelességemet mint fiad és mint koronaherceg.
Megfékezem a járványt,
lenyugtatom a kedélyeket.
Te maradj itt, és vigyázz a többiekre, apám!
Felség!
Őfelsége...
Apám!
Miért jöttél a szobámba?
Kérsz egy kis teát?
Azt hiszed, teázni jöttem?
Ülj le!
Phjongjangba kell menned.
Phjongjangba?
Úgy érted, Phjongan tartományba?
Van más Phjongjang az országban?
A város, ahol a tartományi hivatal van.
Himlőjárvány tört ki, és az emberek aggódnak.
Menj, vigasztald meg az embereket,
és képviseld a királyi családot!
Felség!
Dowon hercegnek sosem volt himlője.
- Ha elmegy Phjongjangba... - Hogy merészelsz közbeszólni?
Nem kell megijedned.
A helyzet nem súlyos. A járvány hamarosan alábbhagy.
Azért küldelek, hogy csillapítsd a kedélyeket a járvány miatt.
Csak odamész, és olvasgatsz.
A lényeg, hogy lássanak az emberek.
Bizonyára.
Azt teszem, amit mondasz,
- apám. - Örülök, hogy nem panaszkodsz.
Felség!
Nem inni mentetek? Miért jöttetek vissza?
Italozás, persze. Királyi parancs érkezett.
Egy kortyot ittunk, és rohantunk vissza. Egy kortyot!
Szerencsétlen év ez a Királyi Rendeletek Hivatalában!
Minden nap van valami.
Talán megátkoztak minket.
Ez a sok nő itt a szent királyi udvarban...
Elég ebből, és válaszoljatok a kérdésemre!
Ki akar Phjongjangba menni?
Senki? Ez komoly?
Gyáva népség!
Nem akarjátok
történészként a történelmet lejegyezni?
Visszautasítjátok egy kis himlő miatt?
Egek!
Akkor miért nem mész te, uram?
Menj oda, és jegyezd le a történelmet,
bár lehet, hogy koporsóban végzed!
Hát, én...
Feleségem és gyerekeim vannak.
Mi lesz a gyerekeimmel, ha meghalok?
A kicsikéim...
miből fognak élni?
Igaza van.
Legyünk észszerűek,
és zárjuk ki, akinek gyereke van!
Pontosan.
Nekem unokám is van.
Azt mondod, hogy a feleségem özvegyként élje le az életét?
Férj és gyerek nélkül?
Igazságtalan lenne engem küldeni.
Ha meghalok, bosszúálló szellem leszek,
és mindenhová követlek majd, Yang uram.
Mi lenne, ha sorsolnánk?
Azt nem lehet.
Én egyedüli fiú vagyok.
Nos, én...
egyszer elkaptam a himlőt.
Felség!
Jelents be!
Anyám, minden rendben van?
Igen.
Az ország ügyeinek irányítása kimerítő lehet.
Miért állnék így hozzá, mikor ez a kötelességem?
Foglalj helyet!
Érdekes híreket hallottam.
Miszerint Dowon herceget elküldöd
a himlő által sújtott Phjongjangba, hogy vigaszt nyújtson.
Abszurd ötlet, nem gondolod?
Hogy küldheted az ország hercegét ilyen veszélyes területre?
Talán tévedek?
Felség!
Kérlek, mondd, hogy nem igaz!
Csak akkor...
nyugszom meg.
Igaz, anyám.
Most tértem vissza tőle, és személyesen adtam parancsba,
menjen Phjongjangba.
Vond vissza a parancsot azonnal!
Dowon herceg a törvényes fiad,
és a koronaherceg öccse.
Hogy küldheted el a drága gyermeket
arra a veszélyes helyre?
Az apja vagyok, de egyben király is.
Helyezzem előrébb a gyerekemet,
mint a népem jólétét?
Azért teszed, mert nem vagy az apja!
Kérlek, halkabban!
Itt a falnak is füle van.
Jól jegyezd meg a szavaimat!
Nem eshet baja Dowon hercegnek!
Vissza kell térnie a palotába,
anélkül, hogy egy karcolás esne rajta!
Megértetted?
Ne aggódjon, felség!
Őfelsége biztosan épségben hazatér.
Nagyon erős, ön is tudja.
Üzenj Mo-hwának azonnal!
Ő az egyetlen, aki megvédheti Dowon herceget.
Ti meg mit csináltatok?
Miért engedtétek be?
- Elnézést, asszonyom! - Elnézést, asszonyom!
Küldjétek el!
Az a könyv nehéz lesz neked.
Helyette inkább
az Alapvető ismereteket ajánlom, amit még gyerekként olvastam.
Tettél be meleg ruhát?
Phjongan tartományban hűvösek az éjszakák.
Igen, tettem.
Választottál már lovat?
Van egy nagyon szelíd jószág a királyi istállóban.
- Vidd a lovat... - Jin!
Nagyon örülök,
mert ez az első küldetés, amivel apám megbízott.
Hálás vagyok, és igyekszem mindent megtenni.
Hát nem félsz?
Őfelsége az apám.
Nem küldene oda, ha akkora lenne a veszély.
Helyettem mész oda, hogy vigaszt nyújts.
Legyél tisztelettudó és magabiztos mindenkivel!
És...
épségben térj vissza!
Igen, felség.
Min uram, elég óvatlan megjegyzést tettél ma.
Ha bosszantónak is találod a koronaherceget,
ő akkor is a vejed.
Ha a lányod megözvegyül,
mert a koronaherceg beteg lesz...
Szerencse, hogy őfelsége Dowon herceget választotta.
Mit gondolsz,
a koronaherceget akartam odaküldeni?
A király mindig szigorú vele,
de nem teheti kockára az örököse elvesztését.
Már az elejétől az volt a szándékod, hogy Dowon herceget küldöd oda?
"Mo-hwa"?
Őfelsége tényleg azt mondta: "Mo-hwa"?
Igen, uram. Az anyakirálynő szerint ő az egyetlen,
aki megvédheti Dowon herceget.
Ismeri őt, uram?
Mo-hwa!
Úgy látom, fogytál.
Kényelmetlen a lakhelyed?
Egyáltalán nem. Elhoztad a levelet?
Tessék!
Tudasd őfelségével, hogy megkaptam a levelet!
Úgy hallottam, messzire utazol.
Vigyázz magadra!
Ég veled!
Veled is, drágám!
Nagyon vigyázz magadra!
És egyél rendesen!
Hé!
Nem akarod abbahagyni?
Reggelig pakolunk, ha így folytatjuk.
Jó ötlet. Egész éjjel és reggel pakolunk,
hogy ne tudjon elmenni Phjongjangba.
Ne bámuljon rám!
Ragaszkodik, hogy odamenjen, pedig bele is halhat.
Te vagy az, aki bolhából elefántot csinál!
Ki mondta, hogy meghalok? Fényes jövő áll előttem.
Pontosan.
Ha élvezni szeretné a fényes jövőt,
akkor ne menjen Phjongjangba! Kérem!
Nem is volt soha himlős!
Miért jelentkezett, hogy elmegy Phjongjangba?
Azt hiszi, az ősei megvédik, mert olyan különleges?
- Hae-ryung, bent vagy? - Igen, Jae-gyeong.
Jókor jött. Kérem, győzze meg Hae-ryung úrnőt, uram!
Azt mondja, nem lesz semmi baja,
és hogy ő nem kapja el a járványt.
Hae-ryungnak nem lesz baja. Elmehetsz.
- Tessék? - Menj!
Köszönöm, Jae-gyeong. Fellélegezhetek.
Azért nagyon ne örülj!
Az emberek veszélyesebbek a járványnál.
És sokan fognak figyelni, mert női történész vagy.
A legapróbb dolgokból is pletyka születhet.
"Szóval ne csinálj butaságot!
Csak írj le mindent, és térj vissza épségben!"
Erre gondoltál?
- Neked így hangzott? - Igen, így.
Habár én nem a járványtól és nem is az emberektől félek.
Hanem hogy távol leszek tőled.
Jaj, te butuska!
Minden nap írok neked, Jae-gyeong.
Nem kell aggódnod.
Rendben. Én is minden nap írok neked.
Kancellárhelyettes úr!
A herceg hosszú útra megy.
Miért nem búcsúztatják többen?
Nem hallottad?
A beteggondozó orvosai felmondtak,
mert rettegnek a járványtól.
Csak ennyi embert tudtam összegyűjteni.
Milyen üdítő!
Ettől megéheztem.
- Ez jólesett. - Micsoda megkönnyebbülés!
Tarts szünetet!
Igyál vizet!
Jegyezd meg, amit kell,
és később írd le!
Min úr, tudtad, hogy igazából nagyon kedves vagy?
Én?
Gondolj bele! Hoztál egy tál vizet az újoncnak,
és még tanácsot is adsz.
Önként jelentkeztél, mert nem akartad, hogy egyedül jöjjek.
- Ó, az csak... - Tudom.
"Gyakornokot nem engedhetek el hivatalos történész kísérete nélkül."
Csak kötelességtudatból tetted.
Akkor mondjuk úgy, hogy az aggódásod csak 20 százalékban játszott közre.
Ettől jobban érezném magam.
- Köszönöm a vizet! - Felség!
Felség, hoztam friss vizet!
Elmentem egészen a barlangig...
Álljatok meg!
- Mit szállítotok? - Nem tudjuk, hölgyem.
Csak erre utasítottak minket.
Mungóbab?
Egyesével vigyétek őket be!
- Igen, uram! - Igen, uram!
Siessetek!
Óvatosan!
Ezek nagyon értékesek.
Vigyázz, te féleszű!
Ezek a babszemek többet érnek az életednél.
Idióta! Szedjétek össze!
Ez a bab...
Visszajöttél?
Sa-hui!
Más dolgokhoz nem értek,
de a pénzcsinálást tőlem kell megtanulnod.
Ez nem születik veled.
Tudnod kell, mi folyik a világban,
és hogy bánj az emberekkel.
Ezért vettél meg minden hozzávalót a szamduumhoz?
SZAMDUUM: HIMLŐ ELLENI TEA
Így van.
Hát nem zseniális ötlet?
Az emberek még nem aggódnak.
De két hét múlva híre megy,
hogy a járvány majdnem elérte a várost.
Akkor a mungóbab, az adzuki bab és a fekete bab ára
tízszeresére növekszik.
Nem, 20-szor annyiért tudjuk eladni, mint amennyibe most kerül.
- Hogy lehetsz ilyen kapzsi? - Mi?
Több pénzed van, mint amit száz év alatt el tudsz költeni.
Mit akarsz még? Miért ilyen becstelen úton szerzel pénzt?
"Becstelen"?
Hogy beszélhetsz így apáddal?
A sok érték és pénz, amit Yi Dun elrejtett,
már nincs többé,
miközben az embereket meghatja,
hogy Fan Zhongyan árpát ad barátjának.
Küldd el a kormányhivatalba a szamduum hozzávalóit, ha eljön az idő!
Inkább az erkölcsösség miatt emlékezzenek rád, mint a kapzsiság miatt!
Mit képzelsz? Mondtam, hogy ne oktass könyvből vett
szemelvényekkel!
Ha az erkölcs lebegne a szemem előtt,
te nem élhetnél ilyen kényelmes életet,
és nem lakhatnál ilyen szép házban!
Azért olvasgathatsz
és nevezheted magad történésznek,
mert én vagyont halmoztam fel!
Egek!
Te vagy az egyetlen lányom, mégsem vagy kedves.
Folyton ki akarsz oktatni!
Elegem van! Belefáradtam!
Adjatok utat őfelségének, Dowon hercegnek!
- Felség! - Felség!
Köszönjük, hogy ilyen messzire eljött!
Lekötelez minket.
Ez a kötelességem.
Előkészítettünk önnek egy lakosztályt. Erre tessék, felség!
Yun Dae-eup, Hvanghe tartomány kormányzója.
Megtiszteltetés, felség!
Jang Seok-hyeong, Phjongan tartomány kormányzója.
Megtiszteltetés, felség!
Mondd, hogy üljenek le!
- Leülhettek. - Köszönjük!
Tehát mi a helyzet most?
A járvány napról napra alábbhagy,
ezért nem kell aggódnia.
Az őfelsége által küldött orvosságot szerencsésen megkaptuk,
és a fertőzött személyek megkapják a szükséges ellátást.
Phjongan tartományban is javul a helyzet.
A betegeket szigorú karanténba helyeztük,
így a járvány nem terjed tovább.
Az emberek nagyon boldogok,
hogy ön idejött vigaszt nyújtani nekünk.
Ennek nagyon örülök.
Igen, mindezt őfelsége nagylelkűségének köszönhetjük.
Mindent megteszünk, hogy önnek ne kelljen aggódnia,
így nyugodtan élvezheti a Hedzsuban való tartózkodását,
felség!
Köszönjük, hogy ilyen messzire eljöttetek!
Úgy tudom, te Min Ik-pyeong fia vagy.
Igen, uram.
Olyan jóképű vagy, mint mondják.
Ha visszatérsz Hanjangba, add át üdvözletemet Min úrnak!
Jang uram!
Te vagy Phjongan tartomány kormányzója, ott kell lenned.
Mit keresel itt, Hedzsuban?
Csak azért...
Mármint őfelsége idáig jött, hogy vigaszt nyújtson
Phjongan tartomány lakóinak.
El kellett jönnöm, hogy személyesen üdvözöljem.
Ne aggódj ilyen butaságok miatt! Pihenj egy kicsit!
Az ebéded hamarosan elkészül.
Menjünk, Yun uram!
Korábban úgy éreztem, az alvilágba menetelünk.
De most, hogy itt vagyunk, olyan, mintha nyaralnánk.
Mindenki hálás nekünk,
és elintéznek helyettünk mindent.
Tudod, miről híres Hedzsu?
Hedzsu a pibimbapról híres.
Ha már itt vagyunk,
kóstoljuk meg a tökgombócot, a jonanszighét és...
Nem az ételekre kíváncsi, ugye?
Hedzsu mindig is híres volt a kellemesen meleg klímájáról
és tiszta levegőjéről. Sokan jönnek ide pihenni.
Vannak hegyek és tengerpartok.
Hát nem tökéletes üdülőhely?
- Tengerpart? - Igen!
Még sosem járt tengerparton, ugye?
Na, mit szól?
Nem sétálunk egyet a tengerparton?
Nem, köszönöm. Korán lefekszem. Hozz vizet, szeretnék megmosakodni!
De a nap még magasan jár az égen...
Elfáradtam a hosszú úton. Siess!
Ennyire fáradt, felség? Egek!
Ez jobb lenne?
Felség!
Mész valahová?
Felség!
Hová mehetett? Ráadásul levette...
Már megint?
Őfelsége már megint ezt csinálja?
Azt mondtad, ez egy titkos szemle lesz.
De nincs itt senki. Mit kell megszemlélni?
A sárkánykirállyal találkozunk?
Mivel kilopóztam, ezért tekinthetünk rá titkos hadműveletként.
Akkor miért kellett ide egy történész?
Mit jegyezzek fel?
"A herceg erre sétált, meg arra." Ilyesmit.
Már elnézést, felség,
de szörnyen fáradt vagyok, mivel három nap és két éjen át
gyalogoltam idáig Hanjangból,
míg te ugyanezt az utat lóháton tetted meg.
A titkos szemlét mostantól élvezd egyedül!
Én visszamegyek.
Várj!
Igazából...
Az az igazság,
hogy sosem jártam még tengerparton.
Tudod,
mindig is szerettem volna látni az óceánt,
és jó lett volna...
valakivel átélni ezt a pillanatot.
Vedd le a cipőd!
Mi?
Most először vagy itt.
Ne csak a szemeddel nézz!
A kezeddel és lábaddal is éld át az élményt!
Ilyen érzés a homokban sétálni.
Próbáld ki!
Milyen érzés?
Fura.
Nagyon fura.
Próbálj futni! Az még furább.
Futni? Itt?
Igen.
Gyere!
Mártsd bele a lábad a vízbe!
- A lábam? - Félsz?
A lábam? A vízbe?
Jó lesz. Hidd el! Rajta!
- Várj! - Semmi baj. Gyere!
Hová szeretnék eljutni?
Nagyon sok helyre.
Tudod, Itáliában
van egy ferde torony.
Azt szeretném látni.
Hogy állhat egy torony, ha ferde?
Nem dől össze?
Ezért szeretném látni.
Ez nem minden.
Egyiptomban több ezer éves sírok vannak.
Állítólag olyan magasak, mint a hegyek.
A földről nézve nem is látni a tetejüket.
Mesélj még! Mi más van a tengeren túl?
Most rajtad a sor.
Te szeretnél eljutni valahová?
Én még Csoszont sem ismerem.
A Keleti-tenger.
Valahol a Keleti-tengeren van egy kis sziget, Dokdo.
Úgy hallottam, egy fura élőlény él ott, amit oroszlánfókának neveztek el.
Szabadon közlekednek
a föld és víz között, és sosem magányosak.
Arra gondoltam, egyszer elmegyek Dokdóra,
az oroszlánfókákhoz.
Ha majd odautazol, vigyél magaddal!
Én is látni akarom.
Rendben.
- Hae-ryung úrnő? - Lee tudós?
A sors akarta így.
Újra találkozunk Hedzsuban, ilyen messze Hanjangtól.
Jól vagy?
Igen, nagyon jól.
Hallottam, hogy női történész lettél.
De most már látom is.
Gratulálok!
Neked köszönhetem.
Köszönöm...
- Köszönöm, amit aznap tettél. - Egek!
Ne is említsd! Utána már...
a szüleim nem nyaggattak a nősüléssel.
És... mi szél hozott Hedzsuba?
Elnézést, hogy ide kellett jönnie!
A tartományi hivatalban nem lehet négyszemközt beszélni.
Szóra sem érdemes. Úgy tudom, te vagy Szonghvahjon elöljárója.
Miről akartál beszélni?
Felség, könyörgök!
Segítsen megmenteni a népet!
Ezt hogy érted?
A király udvarnak szóló jelentések mind hazugságok.
Több mint 500-an haltak bele a himlőbe Hvanghe tartományban.
Phjongan tartományban...
annyi haláleset volt, hogy nem lehet számontartani.
Ez nem minden.
A betegek azért halnak meg, mert nincs orvosság.
Ráadásul az egészségesek...
a falvakban ragadtak,
és éheznek.
A királyi udvar már küldött
élelmet és orvosságot.
Phjongan és Hvanghe tartományok kormányzói azt mondták...
Egy szavukat se higgye el!
Yun Dae-eup kormányzó elrendelte, hogy a betegektől...
vegyék el az élelmet.
Jang Seok-hyeong kormányzó pedig
Hedzsuba menekült, amikor a járvány...
kitört Phjongjangban,
és otthagyta az embereket.
A hivatalnokok nem látják el a munkájukat,
az emberek nem tudnak kitől
segítséget kérni.
Felség!
Kérem, könyörüljön ezeken az embereken!
Mentse meg őket!
Könyörgök!
Felség, könyörgök!
Segítsen megmenteni a népet!
Egy szavukat se higgye el!
Sajnálom!
Hadd üljek a hátadra!
Nem vagyok nehéz. Rendben?
Felség!
Miért nem alszol?
Na és te? Mit csinálsz itt ilyenkor?
Én...
Szonghvahjonba megyek.
Te nem azért jöttél ide?
Ha nem, akkor tégy úgy, mintha nem láttál volna!
Nem maradok sokáig.
Én sem tudom.
Én sem tudom, kiben bízzak,
és még ha olyan rossz is a helyzet,
nem tudom, mit tehetnék.
Ezért...
gondoltam, hogy csukott szemmel élem az életemet.
Nem tudom, mit érzek.
Felség!
Én sem tudom.
Csak igyekszem megtanulni, amit nem tudok.
Megállni!
Szonghvahjonba megyünk.
Engedjetek tovább!
Nem engedhetünk be senkit.
- Forduljatok vissza! - De...
Keressünk másik utat!
Megállni!
Ha fáradt vagy, pihenhetünk.
Nem vagyok.
Sokat tornázom,
úgyhogy ez kicsit sem megerőltető.
Jó, akkor menjünk!
De...
ha te pihenni akarsz, akkor veled tartok.
Üljünk le ide!
Szerintem most itt járunk.
Lassan menj le! Óvatosan!
Szonghvahjonba?
Vagyis oda mentek, ahol kitört a járvány,
ahelyett, hogy elmenekülnétek?
Megvan rá az okunk.
Van esetleg egy mellékút, ami Szonghvahjonba vezet?
Felejtsétek el a mellékutat!
Ha életben akartok maradni, ne menjetek oda!
Fiatalon akartok meghalni?
Olyan rossz a helyzet?
Hát persze.
Még sosem láttam ilyet.
Ha járvány tör ki egy faluban,
bekerítik a helyet, és bezárják az embereket.
Szóval vagy a betegségbe, vagy az éhségbe halsz bele.
Csak úgy otthagynak meghalni.
Ha ez a hely ilyen veszélyes, mit csináltatok ott?
Mi nem is igazán akartunk odamenni.
Kereskedők vagyunk, de nem nézhettük tétlenül
az emberek halálát.
Adtatok nekik enni?
Ez volt a tervünk.
Vittünk egy kis kölest meg árpát,
és kicsivel magasabb áron el akartuk nekik adni.
De amint odaértünk, sírtak és könyörögtek,
hogy adjuk el nekik az árut.
Végül tízszeres áron sikerült eladni.
Nem ez volt a szándékom,
de rengeteg pénzt kerestem vele.
Három nap alatt többéves kereset gyűlt össze.
- Hogyan... - Te gonosz féreg!
Igazi aljas gazember vagy!
Mi?
Segítened kéne a bajba jutottakon.
De neked csak a pénz a fontos?
Nincs lelkiismereted? Nem szégyelled magad?
Jobb, ha vigyázol, mit beszélsz!
Nem én loptam el a segélyt, és zártam be a faluba az embereket,
hanem a hivatalnokok!
Ha belegondolsz, sokukat megmentettem!
Te sem vagy különb,
mint a korrupt hivatalnokok, akik ellopták a segélyt!
Tolvajok vagytok!
Mi? "Tolvajok"?
Tisztességes polgárokat nevezel tolvajnak?
Igen. Közönséges tolvajok vagytok.
Kezdesz felbosszantani, fiatalember!
Nem tudod, mekkorát tudok ütni, ugye?
Mit képzelsz, mit csinálsz? Eressz el!
Te kis tökfilkó!
Mit tudsz te, te ifjú bolond?
Egek!
Ne! Gyere! Menjünk! Siessünk!
De...
- Hé! - Gyere!
- Hé! - A kis...
Ide már nem jönnek utánunk.
Ennyire dühös vagy?
Igen, ennyire.
Ha nem állítasz meg, móresre tanítom.
Ez fura. Ahhoz képest gyorsan menekültél.
De ügyes voltál.
Tudniuk kell, hogy helytelenül cselekedtek.
Kitartás!
Mindjárt ott vagyunk.
Már akartam tőled kérdezni valamit.
Szonghvahjon elöljárója.
Honnan ismered? Úgy láttam, közeli ismerősöd.
A volt férjem.
"Férjed"?
Vagyis házas voltál?
Mondhatni.
Részleteket kérek. Mikor, hol és hogy találkoztatok?
És miért szakítottatok...
Nem, ő biztos nem akart szakítani,
mivel neki is van szeme. Igazam van?
Miért érdekellek ennyire?
Felbontotta az eljegyzést, mert túl sok hibám van.
Úgyhogy ne kérdezősködj!
Ő bontotta fel?
Hogy merészelt ilyet tenni?
Vagyis te sosem kedvelted, ugye?
Van bent valaki?
A kormányhivataltól jöttek?
Nem.
Mi is a hadsereget próbáljuk elkerülni.
Nem kell félnetek.
Jobb, ha kint vársz.
Miért itt rejtőzködtök?
Miért nem kértek ápolást a faluban?
A faluban már régóta nincs orvosság.
Az orvosok sem teszik már be a lábukat.
Rájöttem, elveszítem a gyerekem,
ha a kezelésre várok.
Úrnőm!
Lehet, hogy illetlenség, de megtenne valamit?
Kérem,
elvinné őt?
Tessék?
Úgy tudom, a járvány még nem érte el az ország déli részét.
Szeretném megmenteni a gyerekemet.
A hadsereg megölte a férjemet,
és ha én is meghalok,
a lányom sem marad életben.
Meghálálom, akkor is, ha meghalok.
Kérem, mentse meg a gyerekemet!
Kérem, úrnőm!
Ne gyere be!
Nem vihetjük el?
Ezt hogy érted?
Ahogy mondtam.
Nem...
vihetjük magunkkal.
Nem szabad.
Miért nem? Az anyja könyörög nekünk.
Szerinted hány életet veszélyeztetnénk?
Járvány volt a faluban.
És egész eddig egy beteggel élt együtt.
Lehet, hogy látszólag nincs baja, de már elkaphatta a betegséget.
Mi van, ha elvisszük Hedzsuba,
és a himlő továbbterjed?
De nem lehetünk biztosak benne.
Elkülöníthetjük, és...
Ha a himlőt meg lehetne állítani elkülönítéssel,
nem terjedt volna el ennyire.
Ráadásul,
ha az emberek tudomást szereznek róla,
abból nagy baj lesz.
Biztonságosabb, ha itt marad.
Akkor azt mondod...
hogy itt kell hagynunk?
Még akkor is...
ha meghal?
Elég sok élelmet és orvosságot hoztunk.
Ha odaadjuk nekik,
egy darabig még életben maradnak.
Felkészültünk a járványűző szertartásra.
Miért nincs még itt őfelsége?
Nagyon elfáradt a hosszú utazásban.
- Őfelsége még alszik. - Hogyan?
Legyetek türelemmel!
Két órával ezelőtt is ezt mondtad.
Egyáltalán odabent van?
Azt állítod, hogy elment,
anélkül, hogy szólt volna nekem?
A saját szememmel kell őt látnom.
De... Yun kormányzó!
Felség!
Már vártuk önt, felség.
Akkor kezdődhet a járványűző szertartás.
Nem lesz semmiféle...
szertartás.
Ezt hogy érti, felség? Miért lennének hamisak a jelentések?
Nem tudom, hol hallott ilyet,
de ez egyáltalán nem igaz.
Személyesen hallgattam meg az emberek történeteit.
Azt állítjátok...
hogy hamisak a hírek?
Az emberek mindig elégedetlenek.
Folyton szidalmazzák a hivatalnokokat.
Csak panaszkodni tudnak.
Nem kell elhinni minden szavukat.
Felség, mindent megteszek,
hogy ennek utánajárjak.
Nem, erre semmi szükség.
Én küldtem a hamis jelentést.
Yun kormányzó!
Nem volt más lehetőségem. Az emberekért tettem.
Hamis jelentést küldtél őfelségének,
és az embereket hozod fel kifogásként?
"Kifogásként"?
Mióta kitört a járvány Phjongan tartományban,
sokkal több ember szenved
a lopások és gyújtogatások miatt,
mint ahányan betegségben elhunytak.
Ha az igazat mondtam volna el arról, hogy mi folyik itt,
akkor Hanjangban is tudomást szerez mindenki a járványról.
És akkor mi lett volna Hanjangban?
És mi történt volna a 200 000 emberrel,
aki ott él?
És mi van...
az élelemmel, amit apám küldött ide, és te elloptad?
És az egészséges emberekkel, akiket bezártál a fertőzött falvakba?
Azt is az emberekért tetted?
Száz élet feláldozása ezreket menthet meg.
Döntést kellett hoznom.
Nem, nem döntést hoztál. Feladtad!
Kérem az orvosságot és az élelmet!
Azonnal Phjongan tartományba kell mennem.
Azt hittem, csak egy zöldfülű.
Hogy sikerült mindenre rájönnie?
Min uram!
Segítenél nekünk?
Ha írsz egy levelet az apádnak,
meglátom majd, hogy mit tehetek.
Most mit csinálsz?
"Phjongan tartomány kormányzója,
Jang Seok-hyeong...
arra kér egy történészt,
hogy mentse meg az életét."
- Ezt írtam le. - Mi?
Várj!
Phjongan tartományba?
Őfelsége elment Phjongan tartományba?
Igen, ez áll a Hedzsuból kapott jelentésben.
Meg akar talán halni?
- Miért menne oda? - Pontosan.
De már eleve Phjongan tartományba küldték, nem?
Miért vagytok megrémülve?
Csak akkor, ha minden rendben van ott.
De úgy hallottam, kész káosz a hely.
Akkor a szertartás után rögtön vissza kell térnie Hanjangba.
Csak az aggódását kellett kifejeznie.
Egek!
És mi van Min hivatalnokkal?
Ő még sosem volt himlős.
Mi az, ti nem látjátok rajta?
Jóképű, okos, jó családból származik.
Rendkívül szerencsésnek született.
Háború esetén még a nyílvessző is elkerülné.
Sosem kapná el a himlőt.
A himlő mióta válogatja meg, hogy kit fertőz meg?
Ha a jóképűségen múlna, neked már régen...
Átmegyek a Kancelláriára.
Hé! Jól nézz meg, és akkor meglátod, milyen jóképű vagyok!
Legalább három év, mire... Hé! Heo írnok!
Életben maradsz még három évig?
Felség, már egy órája idekint van.
Aggódom az egészsége miatt.
Hozz még nyilakat!
Felség!
Ne ostorozza magát!
Nem maga küldte oda...
Dowon herceget.
Túlléped a határt.
Te is tudtad, hogy még életben van?
Csak nemrég jöttem rá.
Gondolom, emiatt nem látogattál meg mostanában.
Kiderítettem, hol van.
Phjongan tartományban.
Kérlek, segíts rajtam!
Segíts rajtunk!
Felség!
Ennél tovább nem mehet.
Már eleget látott.
Menjünk vissza a tartományi hivatalba!
- Felség! - Felség!
Segíts rajtunk!
- Tessék! - Finom?
Nézd!
Mit csinálsz?
Nagyjából 20 évvel ezelőtt történt.
Valamit beadtak a karomba, és nagyon fájt.
Én vagyok a női orvos, akiről a könyvben olvasott.
A könyvben leírják a gyógymódot.
Olvasd el, felség!
Amint úgy döntesz, megváltoztatod a másik véleményét,
regényíróvá válsz, aki a történelemről ír kedve szerint.
Phjongan tartomány.
Beszélnem kell azzal a nővel.
Szeretném bátorítani a népet.
Engem is beoltanál tehénhimlőből nyert folyadékkal?