‎Gérard avea o cochetă măcelărie cușer.
‎Astăzi, nu mai e deloc un lux.
‎Ce s-a întâmplat, Gérard?
‎Păi...
‎M-a cam luat valul.
‎Și... Am încercat să renovez singur, ‎dar am scăpat situația de sub control.
‎Care a fost proiectul tău inițial?
‎Am vrut să deschid ‎un bar cu narghilele, dar...
‎Unul de fițe.
‎O măcelărie cu narghilele.
‎De exemplu, asta era camera frigorifică.
‎Vreau să-l transform în loc pentru fumat,
‎pentru ca clienții să se facă praf... ‎să se relaxeze.
‎Scuze. Trebuie să iau medicamentele.
‎Tăiați!
‎Discută cu amicul tău.
‎După 20 de duble, e tot varză. Spune-i.
‎- Mă ocup. ‎- Mersi.
‎- Gérard! ‎- Ce?
‎Te poți concentra puțin?
‎- Ne omori. ‎- Cinci minute.
‎Îmi explodează capul. ‎Am nevoie de o pauză.
‎- Cinci minute. ‎- Bine.
‎Gaston, fac asta doar pentru tine.
‎Amicul tău e o mare pacoste.
‎Ai cumva...
‎- O țigară? ‎- Nu.
‎Nu, iarbă.
‎Nu.
‎Hașiș?
‎Când te-am văzut, am crezut...
‎Nu.
‎UN SERIAL ORIGINAL NETFLIX
‎- Ali, ce mai faci? ‎- Salut!
‎- Să ai o zi bună. Pe mai târziu! ‎- Pa!
‎Ce pute...
‎Ai picioarele prea lungi.
‎Merg mai sus.
‎- Nu. ‎- E nasol, mă!
‎- Ce? ‎- Ce e?
‎E poliție peste tot, miroase a iarbă.
‎Știm asta deja.
‎Atunci, faceți ceva!
‎Nu le pot face pe toate odată.
‎De ce nu închizi ușa după tine?
‎Costumul ți-e mic, ca de obicei.
‎Sunt de acord cu Ali, e mic.
‎Nu pot merge la minister ‎cu mâneci de copil.
‎Mirosul sigur ne va da de gol.
‎Am eu o idee...
‎Ludmila!
‎Nu mă mai întrerupe tot timpul!
‎Cum se cheamă mâncarea aia ‎din intestine, care pute de mori?
‎- Kishke! ‎- Așa.
‎Fă-ne trei-patru oale, ‎ca să ascundem mirosul.
‎Să ascundem mirosul...
‎Mâine vreau să fie toată lumea ‎la magazin la 15:00.
‎- Damidot vrea interviuri. ‎- Eu nu apar la TV.
‎Eu vin.
‎Nu e cazul. Vine doar familia.
‎Bine.
‎Eu nu pot să ajung mâine.
‎Am întâlnire cu Aure...
‎Stai așa. Ce întâlnire?
‎- Trebuie să... ‎- Afaceri?
‎În cazul ăsta, eu și Enrico vrem să aflăm.
‎E vorba doar de hârtii, plictisitor.
‎O relație de-a lui Enrico ‎ne-a făcut legătura.
‎Noroc cu Enrico.
‎- Da. ‎- Absolut.
‎Am o idee pentru miros.
‎Pot să trag niște pârțuri mortale.
‎Vezi-ți de costume ‎în loc să vorbești aiurea.
‎Ludmila!
‎- Mă bazez pe tine! ‎- Da.
‎Gérard, ce nesimțit...
‎Mă doare-n fund de interviurile alea.
‎Îmi vorbește urât ‎și nu spune nimeni nimic.
‎Dar nu ești Hazan.
‎Știu, dar...
‎M-am spetit pentru ei ‎și nu mă aleg cu nimic.
‎- Arde! ‎- Dacă te miști...
‎- Mă mișc... ‎- Da.
‎Sunt supărat.
‎Las-o baltă, ‎n-ai nevoie de ei, mă ai pe mine.
‎- Ești mulțumit și satisfăcut. ‎- Nu vreau decât un „mulțumesc”.
‎Nu știu...
‎Trebuie doar să spui
‎și firma Hazan e terminată.
‎Cum adică?
‎Afacerea. Eu și cu tine, fără ei.
‎Stai așa, nu asta...
‎Nu te acceptă. ‎Eu te-aș primi în familie imediat.
‎- Ești drăguță... ‎- Vrei să ne căsătorim?
‎Ce?
‎Vrei o familie, ne căsătorim.
‎Scuză-mă.
‎Suntem împreună doar de trei săptămâni.
‎Desigur. Hai să nu ne căsătorim. ‎E-n regulă și așa.
‎Scuză-mă, dar nu mă așteptam la asta.
‎- Nicio grijă. ‎- Îmi pare rău.
‎- Nicio problemă. ‎- Eu...
‎Zero probleme.
‎Merge bine de tot. Bravo!
‎Pute din pădure!
‎- Ce mai faceți? ‎- Excelent. Tu?
‎- Bun. Văd că mâncați. ‎- Da.
‎- E delicios. ‎- E bun, nu?
‎Felicitări bucătăresei!
‎Mă duc să-i spun.
‎- Mă duc. Poftă bună! ‎- Noroc!
‎Ce mai e și asta?
‎Bunica a făcut kishke-ul ei puturos.
‎O polițistă a trecut și i-a plăcut.
‎Acum servim toată unitatea.
‎V-a mai rămas „meluria”?
‎Mloukhiya. Da, mergeți, vă aduc imediat.
‎Stai. V-ați pierdut mințile?
‎Nu puteam scăpa de ei ‎fără să dăm de bănuit.
‎Mulțumesc. A fost delicios.
‎Mă bucur.
‎- Ne vedem diseară. ‎- Da. Bine.
‎La revedere!
‎De ce diseară?
‎Serviți și cina?
‎Nu, mergem în poligon.
‎E distractiv.
‎Asta e casă de nebuni.
‎Ce e asta?
‎Nu pot să cred...
‎Ce mai e și acum?
‎Frate?
‎Ce naiba mai e și asta?
‎O vacă. Pentru bălegar.
‎Dar de ce?
‎O să lase balegă peste tot, ‎să ascundă mirosul.
‎Uite acolo ce frumusețe!
‎- Nu e superbă? ‎- Ba da.
‎E sublimă.
‎Nu simt niciun miros.
‎Nimic.
‎- Nu miroase. ‎- Ce?
‎Ești sigur?
‎Ai nasul plin de balegă.
‎Futu-i!
‎Am rahat pe nas!
‎O dau înapoi. Mai am?
‎- Da. ‎- Drace!
‎- Dă-o înapoi, frate. ‎- Hai, Colette.
‎- Mai ai. ‎- Aici?
‎- Da. ‎- Băga-mi-aș!
‎Mișto mustață!
‎E numai din cauza veganilor ălora...
‎Pe vremea mea, ‎dacă cineva zicea că nu consumă carne,
‎era băgat direct la azil.
‎Taie! Ascultă, Gérard...
‎- Ce? ‎- Fă și tu un efort.
‎Nu poți critica pe toată lumea.
‎E o emisiune de familie.
‎Telespectatorul trebuie ‎să te compătimească, să te placă.
‎Nu știu. Vorbește despre ce-ți place.
‎Vorbește despre familie.
‎Ce vrei să spun?
‎Măcelăria asta este toată viața mea.
‎Aici mi-am cunoscut nevasta.
‎Eram încă ucenic.
‎Aici am cerut-o de nevastă ‎tatălui ei, Isidore.
‎Îmi amintesc că... ‎Nu mă ridicam la pretențiile lui.
‎Isidore mi-a spus...
‎Avea o voce gravă.
‎„Nu o vei avea cât trăiesc eu!”
‎Odihnească-se-n pace.
‎Și apoi...
‎Apoi am început o viață aici, cu Béné.
‎Copiii noștri au crescut aici.
‎Eram fericiți aici.
‎Și...
‎Știu că Béné s-a dus, dar...
‎Aici, eu...
‎O văd peste tot.
‎Asta voiați?
‎M-ați făcut să plâng. E bine?
‎- Nu, dar... ‎- Gata!
‎- Gérard! ‎- Bine, Gérard...
‎Nu mă reprezintă.
‎Îți stă foarte bine.
‎Ți-o dau, dacă vrei.
‎Nu știu. Ai și altceva să-mi împrumuți?
‎La ce interviu mergi?
‎Ți-am zis, mă întâlnesc ‎cu un tip care are o bancă.
‎Nu e departe de aici, ‎în al nouălea arondisment.
‎Ne-am cunoscut... Când s-a întâmplat?
‎Când eram la facultate cu Joe...
‎Ești la fel ca fratele tău. ‎Nu răspundeți niciodată la fel.
‎Ba deloc.
‎Toți avem secrete.
‎Eu nu am.
‎Spun tot ce am pe suflet.
‎„Spun tot ce am pe suflet.” ‎La mine nu merge, știi bine.
‎Ce...?
‎Nu se poate!
‎Faci mișto de mine?
‎Nu.
‎- Ești însărcinată? ‎- Da.
‎Ce nebunie, futu-i!
‎Voi fi mătușă! Fir-aș...
‎El de ce nu mi-a spus? ‎Ce o fi cu el? N-a zis nimic!
‎Păi, el...
‎Nu e la curent.
‎Nu e la curent?
‎Nu.
‎De ce?
‎Păi... Îl știi pe fratele tău.
‎Nu văd un viitor alături de el.
‎Ar fi un tată fantastic. Doar vă iubiți.
‎Da, sigur, știu.
‎Dar nu cred că e momentul.
‎Oricum, rămâne între noi.
‎E un secret tare greu de păstrat.
‎Bine. E decizia ta.
‎Am observat că ți-au crescut mult sânii.
‎Nu!
‎Băga-mi-aș!
‎E serioasă treaba.
‎Trebuie să vorbim cu Aïda.
‎De ce aduci vorba de ea? Mă stresezi.
‎Toată lumea știe în afară de ea.
‎E prietena mea cea mai bună ‎și o mint toată ziua.
‎Să așteptăm să treacă legea, mai e o lună.
‎- Bună ziua! ‎- Bună!
‎Aure și Joseph Hazan.
‎Nu, nu sunteți pe listă.
‎Regret. Treceți într-o parte, vă rog.
‎- Stați. Nu e nevoie de listă. ‎- Sigur?
‎Am fost invitați de sus. Înțelegeți?
‎De fiica ministrului.
‎Calmați-vă. Numele dv. nu e pe listă.
‎Vă rog să ieșiți din rând, cu calm.
‎Ce mă-sa o fi făcut asta?
‎- Mulțumesc mult. ‎- Incredibil! E o vacă.
‎Clémentine?
‎Sunt Joseph. Ce naiba?
‎Nu ne-au primit la minister.
‎Nu ne-ai pus pe listă.
‎Așa-ți trebuie, măgarule!
‎Ce?
‎Ce naiba te-a apucat?
‎Ce cauți aici? Nu ești la minister?
‎Ce ți-ai făcut la păr?
‎Nu e gata.
‎Trebuia să mergem acolo, ‎dar gagica ta ne-a dat țeapă.
‎- Scumpo? ‎- Sictir!
‎- Ce? ‎- E nebună, frate.
‎Deschide ușa, te rog.
‎Ești bucuros că ți-ai întâlnit iubitul?
‎Ai zis că familia Hazan te tratează prost, ‎că nu-l suporți pe bulangiul de Joseph.
‎Acum i-o sugi ca ultima curvă!
‎- Ai ceva să-mi spui? ‎- N-am spus așa ceva.
‎Cred că știu ce se petrece. Draga mea...
‎Nu sunt contra căsătoriei, ca idee.
‎- Dar să mai așteptăm, să conviețuim... ‎- Gura!
‎Mă duci cu zăhărelul.
‎Stai. O să intru și eu în conversație.
‎O să uit faza cu „bulangiu”. N-ai vrut.
‎Ba am vrut, bulangiule!
‎Bine, nicio problemă.
‎Ascultă, Olivier e fratele meu. ‎Îl cunosc de când lumea.
‎Îți jur că nu l-am văzut niciodată ‎așa de fericit cu o fată.
‎Nu știu ce ți-a spus,
‎dar el nu și-a cunoscut părinții, ‎a fost abandonat de mic.
‎- De ce-i spui asta? ‎- E-n regulă.
‎Știai asta?
‎Nu, nu știam.
‎De aceea e așa vulnerabil.
‎Trebuie să-l iei cu ușurelul.
‎E ca un cal sălbatic, ‎imposibil de îmblânzit.
‎Dar, dacă-l mângâi și-i dai niște fân, ‎îl poți îmblânzi.
‎Și-ți jur că-l poți vinde pe bani frumoși.
‎Numai că Olivier nu trebuie vândut.
‎El trebuie ținut aproape.
‎Îți jur că, dacă-l ții aproape, ‎vei câștiga cele mai frumoase curse.
‎Îți garantez.
‎Te iubesc, frate.
‎Nu stricați ce clădiți împreună.
‎Chiar te iubește, cred.
‎Așa este?
‎O iubești?
‎Da, o iubesc.
‎Spune-i, că nu te aude.
‎Te iubesc.
‎Te sprijini de mine.
‎Sunt chiar în spate.
‎Nu-ți face griji pentru întâlnire.
‎Discut eu cu tata. Nu sunt chiar nebună.
‎- Desigur. ‎- Îți simt scula.
‎Mersi, frate.
‎Nu îl ții corect.
‎Futu-i!
‎- Nu e pusă piedica. ‎- M-am speriat.
‎Ce cauți aici?
‎Nu-mi pot îmbrățișa sora?
‎Sunt ocupată.
‎Stai!
‎Ce se petrece cu Joseph?
‎E iubitul meu. De ce?
‎De ce?
‎Îl omor pe bulangiu.
‎Ba nu. Fac ce vreau.
‎- Chiar îl cunoști? ‎- Da.
‎Știu că nu e un asistat social ‎care vinde iarbă și mănâncă la mami.
‎E un tip de treabă.
‎Data viitoare când mergeți la el la țară,
‎uită-te-n hambar.
‎- Vei vedea. ‎- De ce?
‎- Ce? ‎- Vei vedea.
‎- Atunci mai vorbim. ‎- Jigodie!
‎LEGALIZARE ‎FRANCEZII SPUN DA
‎Drace... Asta e bine.
‎Youss, ce mai faci?
‎Te-am sunat de trei ori, pramatie.
‎Ai întârziat, nu e bine.
‎Nu cu mult.
‎Dar e bine că ai sunat, ‎mai am nevoie de puțin timp.
‎Mai vrei timp? Nu-ți ajunge soră-mea?
‎Despre ce vorbești?
‎De soră-mea. Nu încerca să mi-o tragi.
‎Știu tot.
‎Ascultă, îmi pare rău că tu...
‎Știi ceva? Nu-mi pare rău. Bine?
‎Relația mea cu Aïda ‎ne privește doar pe noi.
‎Nu pe voi.
‎- Nu mă privește? ‎- Nu.
‎Mai vedem când te bag în portbagaj
‎și te arunc de pe faleză, ‎bulangiul dracului.
‎Înțeleg printre rânduri că ții la sora ta.
‎Dar și eu țin la ea.
‎Chiar o iubesc. E femeia vieții mele.
‎Nu-ți face griji pentru bani.
‎Nu ne dăm țepe între noi. E absurd.
‎O reglăm. Lucrez la asta.
‎Ai dreptate, o reglăm.
‎Da. Paștele mă-tii...
‎Iarba ta Pastraweed e fabuloasă, Ludmila.
‎Un fum, tată.
‎Unul singur și sunt dusă.
‎E foarte puternic.
‎Așteaptă numai. Nu s-a uscat de tot.
‎E la doar 50% din putere.
‎Dacă o să meargă,
‎o să-l poți răsfăța pe micul JP.
‎- Gérard? ‎- Ce?
‎În tabloul ăla ești tu.
‎Tu ești?
‎Eu sunt, da.
‎Béné a mea...
‎Cine-o fi?
‎- Mă duc să văd. ‎- Stai.
‎Nu, eu sunt singurul treaz.
‎Ce faci?
‎- Cine e? ‎- Taci! Terminați!
‎Vin!
‎- Ia te uită! ‎- Bună!
‎E poliția.
‎- Ce? ‎- Ascunde-o!
‎Căca-m-aș...
‎Poftiți!
‎Ce mai faceți?
‎Așa și-așa.
‎- E vreo problemă? ‎- Da.
‎Fir-ar...
‎Avem o mare problemă cu canalizarea, ‎nu știu de ce.
‎Nu e de la noi.
‎Nu am făcut nimic.
‎Nici nu mă gândeam.
‎În seara asta ‎e aniversarea de zece ani a secției
‎și locul e inundat.
‎Văd o singură soluție.
‎Petrecere cu spumă!
‎Pentru toți!
‎- Nu chiar. ‎- Nu?
‎Mă întrebam ‎dacă v-am putea folosi hambarul.
‎LEGALIZARE ‎FRANCEZII SPUN DA
‎Nu.
‎Ce?
‎Nu.
‎- Nu? ‎- Nu.
‎- Cum adică „nu”? ‎- Din păcate.
‎Obiectele sunt...
‎apropiate.
‎Sunt unele lângă altele.
‎În hambar.
‎Sunt prea multe.
‎Nicio problemă. ‎Vă trimit 20 de oameni să debaraseze.
‎Am înțeles. Bine.
‎- Bună! ‎- Bună!
‎Sora mea. Vă știți?
‎Da.
‎Noi...
‎E complicat cu hambarul.
‎Mamei nu-i plăcea să lăsăm...
‎A murit.
‎Da.
‎- Da. ‎- Condoleanțe.
‎Nu voia să permitem alimente ‎care nu sunt cușer.
‎- Așa facem... ‎- Dintotdeauna.
‎- Iudaismul... ‎- Evreii...
‎Cam asta e.
‎Înțeleg perfect.
‎Poate că nu e așa de rău.
‎Toată mâncarea noastră s-a udat.
‎- Serios? ‎- Și adorăm mâncarea voastră.
‎Vă puteți ocupa de catering.
‎Vă plătim, desigur.
‎Dar...
‎- Bine jucat. ‎- Excelent.
‎În aceste condiții, ‎ar fi aproape suspect să refuzăm.
‎- Așa că zicem da. ‎- Da.
‎Un mare da.
‎Excelent! Ne-ați salvat.
‎Se poate la ora 19:00?
‎Nicio problemă. ‎Merge și la 20:00 sau 20:30.
‎Mai bine la 19:00. Apoi e cam târziu.
‎Bine. Rămâne pe la 19:00.
‎- Pe curând! ‎- Excelent!
‎Pupici!
‎Da, pupici.
‎- Pa! ‎- Ciao!
‎MĂCELĂRIA HAZAN ‎CUȘER
‎Haideți, băieți!
‎Să punem sacii aici.
‎Poftim.
‎- Ce? ‎- Ai grijă.
‎Căca-m-aș...
‎Ascultă...
‎O să-ți explic tot.
‎E foarte simplu.
‎Tot ce vezi aici...
‎o să fie legal.
‎Așa este.
‎Spune și el adevărul.
‎- L-ai băgat și pe fratele meu? ‎- Nu, el...
‎Așteptam momentul potrivit să-ți spunem.
‎E o afacere mare cu Enrico.
‎Nu e nimic dubios, pe cuvânt.
‎Familie de nebuni!
‎Aïda...
‎- Stai! ‎- Joseph!
‎- Drace! Aïda! ‎- Joseph!
‎Te ocupi mai târziu de ea! Întoarce-te.
‎Băga-mi-aș...
‎E bine?
‎Așa.
‎Să ascundem camionul.
‎Ar merge la Piața Rungis.
‎Nu, e prea riscant.
‎Garajul lui Virgile.
‎E încuiat, dar am codul.
‎Și dacă află? Am pus-o.
‎Imposibil. E în vacanță cu JP și Mélanie ‎timp de o săptămână.
‎Serios?
‎E perfect. Dă-mi cheile, frate!
‎Nu pot să te las.
‎Dacă ești prins, faci 15 ani.
‎Și ce? O să fac mușchi, o să ies ‎de acolo imens, mă duc la plajă...
‎Ce tot spui? Vorbim serios. Termină!
‎Nu ai de ales. ‎Ai pe cap poliția, familia...
‎Dă-mi cheile. Doar eu pot face asta.
‎Nu ai de ales.
‎Poftim.
‎Dar ai grijă.
‎Nu-ți face griji.
‎- Da? ‎- Fir-ar...
‎Mersi, frate.
‎Eu vin după tine.
‎- Nu te vor lăsa să treci prin cartier. ‎- Mersi.
‎Ai grijă.
‎- Sună-mă când termini, da? ‎- Bine.
‎ONOARE, PATRIE, VALORI, DISCIPLINĂ
‎JANDARMERIA
‎Mă scuzați, dle Hazan.
‎Se termină vinul roșu.
‎Mai aveți două-trei sticle?
‎Mă ocup imediat.
‎Mulțumesc.
‎Hambarul meu, vinul meu. ‎Încep să mă calce pe nervi.
‎Dacă ne vede un coleg de-al tău?
‎Știu toți din unitate.
‎- Serios? ‎- Da.
‎Dacă are vreunul o problemă, ‎să vină la mine.
‎Serios?
‎Băga-mi-aș...
‎Salut, Joe.
‎Gata, am băgat camionul.
‎Slavă Domnului!
‎Excelent. Te întorci aici?
‎Nu, iau cina cu Clém și tatăl ei, ‎la niște iarbă.
‎Apoi îl schimb pe Ali ‎și aduc camionul mâine la prima oră.
‎Ești extraordinar.
‎Pe mâine. Pa!
‎Te simți bine?
‎Da. Sunt un pic bulversat.
‎Hei, ia stai așa...
‎Ai ascuns ceva de noi, Gérard.
‎Nu.
‎Ba da.
‎Ce?
‎Cum adică?
‎Cânți la chitară, se aude.
‎Ne-a spus soacra ta. Ce zici?
‎- Cântă grozav! ‎- Nu.
‎- A trecut mult timp. ‎- Nu fi timid. Hai!
‎Hai, Gérard!
‎Gérard!
‎L’Chaim!
‎Vă place cuvântul?
‎Spuneți-l și acasă.
‎Dumnezeule...
‎Vă las să strângeți. Mă duc după Aïda.
‎- Desigur. ‎- Stai.
‎Ce?
‎În seara asta a fost cât pe ce.
‎Da.
‎Într-o zi, ne vor prinde.
‎- M-am mai gândit. ‎- Da?
‎Eu și Enrico vom găsi ‎un alt loc pentru marfă.
‎Excelent. Putem discuta mâine despre asta?
‎- Nu-ți dai seama. ‎- Ce?
‎Enrico e o celebritate.
‎- Dacă e amestecat în asta... ‎- Ce idiot!
‎Tot nu te-ai prins?
‎Joseph ți l-a trimis pe Enrico.
‎Ești într-o doagă, Ludmila?
‎Joseph?
‎Aure?
‎M-ați luat de prost.
‎Îmi pare rău.
‎- Nu ai fi acceptat. ‎- Așa este.
‎Nu o lua așa, tată.
‎Ne asumăm treaba și mergem înainte.
‎Ne asumăm?
‎Tu îți asumi că ești lesbiană ‎cu jandarmerița aia a ta?
‎- Poftim? ‎- Ce?
‎Vezi?
‎Și tu?
‎- Nu înțeleg... ‎- Ai fi vrut să afli altfel...
‎Nu mă interesează că e lesbiană, ‎nu e asta problema.
‎E în jandarmerie!
‎E jandarmeriță. Ești...
‎Ești proastă?
‎- Poftim? N-am auzit. ‎- Ai auzit bine.
‎Ești proastă!
‎Cum îți permiți să-mi vorbești așa?
‎Îți vorbesc cum vreau!
‎Nu ți-o puteai trage cu altcineva?
‎Tu ai ajuns să-mi dai mie lecții?
‎Ce viață amoroasă ai tu?
‎Faci mișto de mine?
‎Vă bag undeva pe amândoi!
‎Mârlanii naibii!
‎Ce te-a apucat?
‎Ar fi aflat într-o bună zi.
‎Asta e de-acum.
‎Da.
‎Aïda, deschide ușa, te rog.
‎Nu vreau să te mai văd. Cară-te!
‎Deschide ușa!
‎Ți-am zis să mă lași în pace.
‎Căca-m-aș...
‎Futu-i!
‎Ali?
‎Tu ești, frate?