‫תוציאו אותם.‬
‫חכו עד שאחשוף את הפנים שלהם.‬
‫אעדכן אתכם בקשר.‬
‫שיט.‬
‫מה זה, לעזאזל?‬
‫איפה אנחנו?‬ ‫-לא יודע, אבל אנחנו רחוקים.‬
‫אני לא בטוח כמה זמן ישנו.‬
‫המניאקים האלה גררו אותנו.‬
‫מה הסיפור של הנזירים האלה?‬
‫סבתא?‬
‫זו סבתא?‬
‫סבתא!‬ ‫-הבת שלי.‬
‫סבתא!‬ ‫-הבת שלי! את בסדר?‬
‫אבא.‬ ‫-הבת המתוקה שלי.‬
‫לעזאזל.‬
‫הכול בסדר, לא פגעו בכן?‬ ‫-לא, אנחנו בסדר.‬
‫רגע.‬ ‫-מה?‬
‫איפה עלי?‬
‫מה?‬ ‫-מה? עלי?‬
‫הוא היה איתנו ברכב.‬
‫לעזאזל.‬
‫- סדרה של NETFLIX -‬
‫עסק משפחתי.‬
‫- הברחת סמים: בריחה מדהימה -‬
‫היום בחדשות, בריחה מדהימה.‬ ‫יחידת קומנדו חמושה בחומרי נפץ‬‫…‬
‫חומרי נפץ והכול. הם לא צחקו.‬
‫העבירה שלושה אסירים מכלא פואסי לכלא פרן.‬
‫ז'ראר חזן, בנו ז'וזף ואוליבייה פריינט‬
‫נעלמו ללא זכר.‬
‫הקצבים לשעבר הפכו לאנשי פשע מאורגן,‬ ‫והיו מעורבים במבצע גדול של הברחת סמים.‬
‫הם בריונים רציניים. באימא שלי.‬
‫הם יצרו זן של גראס‬
‫הידוע בעולם הסמים כ"גראס-סטרמה".‬
‫כן, שלום, אדוני התובע.‬ ‫זו שוב עאידה בנקיקיר.‬
‫התקשרתי אלייך כי אני מודאגת מאוד.‬ ‫כידוע לך, אני עורכת הדין של משפחת חזן,‬
‫ואני רוצה לתת לך כמה פרטים על מה שקרה.‬
‫תוכל לחזור אליי בהקדם האפשרי?‬
‫תודה רבה. להתראות.‬
‫זה בסדר, אהובתי. הם ישנים.‬
‫הבנתי. אתה קורא לה "אהובתי"‬ ‫מול הפרצוף שלי.‬
‫תקראי לו "אהובי" באותה הזדמנות.‬
‫יש לך מזל שאני מסודר.‬
‫פעם הייתי מקצץ אותך ונותן אותך לשכנים.‬ ‫נשבע לך.‬
‫יוסף!‬ ‫-תירגעי.‬
‫נהנית מהחיים כשז'וזף היה בכלא.‬
‫ממש לא.‬ ‫-כן.‬
‫עכשיו הוא נמלט, והוא הולך לתת לך ביס.‬
‫תפסיק להגיד שהוא נמלט. עוד לא קלטת?‬
‫אין לו סיבה לברוח. הוא עמד להשתחרר בקרוב.‬
‫אני לא מצליחה לתפוס את עלי,‬ ‫את אור או את סבתא שלה. משהו מסריח פה.‬
‫מה את חושבת שקרה?‬
‫אני חושבת שהם נחטפו.‬
‫מי חטף אותם? החברה של ז'ראר?‬
‫זו לא "החברה של ז'ראר".‬ ‫זו פנלופ קוויאן.‬
‫היא עבדה עם הקרטלים במשך שנים.‬ ‫היא מסוכנת מאוד.‬
‫אז מה נעשה?‬
‫אין לנו מה לעשות.‬ ‫אני פשוט צריכה לדבר עם התובע.‬
‫מה עושים?‬
‫משאירים אותם כאן,‬ ‫או שמעבירים אותם למקום אחר?‬
‫לא, הם יחכו כאן. הבוס כבר מגיע.‬
‫טוב.‬
‫אנחנו צריכים לדעת למה אנחנו כאן, טוב?‬ ‫אנסה להתיידד איתם ולהוציא מהם מידע.‬
‫מה? אתה לא תתיידד איתם. לעזאזל.‬
‫ברור לנו שאנחנו כאן בגלל ז'ורס.‬ ‫הם יהרגו אותנו.‬
‫מספיק עם זה.‬ ‫אף אחד לא יודע על ז'ורס. אף אחד.‬
‫ברור שכולם דוברים ספרדית, לא הולנדית.‬
‫טוב, מי מכם מדבר ספרדית?‬ ‫זו דרך לא רעה להתחבר איתם.‬
‫אני יודע כמה מילים.‬
‫כן?‬ ‫-כמה מילים…‬
‫כן, טוב…‬
‫כן, בעיקר מילים לשירים של הג'יפסי קינגס.‬
‫לעזאזל, אוליב.‬
‫טוב, כולם, תנשמו.‬
‫תירגעו. לא יקרה לנו כלום.‬ ‫אנחנו במקום קדוש.‬
‫הספרדים מאוד מאמינים.‬
‫זוכרים את המטפלת עם סצנת הלידה של ישו?‬
‫היא צרחה על השכן‬ ‫בגלל שהכלב שלו השתין על החמור.‬
‫איך זה קשור לגב' אלונזו?‬ ‫יש להם רובי קלשניקוב, לעזאזל.‬
‫לעזאזל.‬
‫מי זה?‬
‫זה ריקרדו.‬
‫נבהלתי. חשבתי שזה אתה, מיגל.‬
‫מיגל הוא כמו אבא בשבילי,‬
‫אז לא אסתיר את העובדה‬ ‫שזה היה מצער אותי קצת.‬
‫טוב… מי אתה?‬
‫לאונר.‬
‫ומה אתה רוצה?‬
‫אתה רוצה את הגראס-סטרמה?‬
‫לא. שום דבר מיוחד.‬
‫הם ביקשו ממני לתפוס אתכם. שילמו לי על זה.‬
‫ו…‬
‫עלי? איפה עלי?‬
‫אלי…‬
‫כל מה שאני יכול לומר על עלי הוא ש…‬
‫הוא מעניין לי ת'תחת.‬
‫זה ממש מצחיק.‬
‫לא ציפיתי לזה.‬
‫זו בדיחה ממש טובה.‬
‫תצחקו, לעזאזל. תצחקו.‬
‫בואו נתחבר איתם.‬
‫קדימה, אחריי. בואו.‬
‫כן.‬
‫אתה, תנקה את זה. זה מגעיל.‬
‫טוב, תישארו כאן.‬ ‫אני אחזור מאוחר יותר.‬
‫תודה רבה.‬ ‫-כן.‬
‫טוב.‬
‫זה סיוט.‬ ‫-כן, לעזאזל.‬
‫מה הקטע של השירותים המסריחים האלה?‬ ‫המסוק הפך לי את הבטן…‬
‫ברצינות, אני לא יכול לחרבן לידכם. לא יכול.‬
‫אתה רציני? ג'ו? לא יכול לחרבן?‬ ‫אתה לא רואה שאנחנו עמוק בחרא?‬
‫בדיוק.‬
‫אנחנו לא שקועים בחרא.‬
‫אנחנו כאן כדי להכין גראס-סטרמה.‬ ‫פשוט מאוד.‬
‫הדבר החשוב הוא שאנחנו ביחד.‬ ‫ביחד, תמיד נצליח להסתדר.‬
‫סבתא, זה מסוכן מדי שתכיני שוב גראס-סטרמה.‬
‫את עייפה.‬ ‫-אני לא עייפה.‬
‫תנו לי לנהל משא ומתן עם הבחור הזה.‬
‫משא ומתן? על מה?‬
‫אני עדיין לא יודע, אבל אנסה להתחבב עליו.‬
‫אה, כן?‬ ‫-כולכם מעצבנים.‬
‫נטשתם אותי כמו כלב מת באמצע הדרך.‬ ‫תצחקו מהבדיחות שלו, לעזאזל.‬
‫נראה לך שזה יציל אותנו‬ ‫אם נצחק מהבדיחות שלו כמו אידיוטים?‬
‫כן, ככה זה מתחיל. טוב? אם אנחנו רוצים‬ ‫לצאת מכאן, כדאי שנתחבר איתו.‬
‫חוץ מזה, יש לנו מזל. הוא צרפתי.‬
‫אנחנו יכולים להתחבר איתו.‬ ‫-על מה אתה מדבר?‬
‫הוא חולה נפש. הוא הרג עכשיו מישהו‬ ‫ואתה רוצה להתיידד איתו?‬
‫מספיק כבר.‬
‫אנחנו אבודים באמצע שום מקום.‬
‫ויכול להיות שעלי…‬
‫מת.‬
‫רגע. לאט לאט.‬
‫הם לא היו חוטפים אותו רק כדי להרוג אותו.‬
‫הוא צודק. הם לא היו חוטפים אותו‬ ‫כדי להרוג אותו בלי סיבה.‬
‫טוב, חוץ מהבדיחות המטופשות,‬ ‫יש לך רעיון אמיתי שיוציא אותנו מהבלגן הזה?‬
‫בבקשה. אז תסתום את הפה.‬
‫איזה חרא!‬
‫לעזאזל.‬
‫החלון פונה צפונה.‬
‫אידיוט.‬
‫אוי.‬
‫קדימה, צא.‬
‫קדימה.‬ ‫-מי זה?‬
‫זה אני. ז'וזף.‬
‫אתה לא ישן?‬
‫לא.‬
‫קמתי לחלץ עצמות קצת.‬
‫אני מרגיש בודד.‬ ‫-לעזאזל.‬
‫אני לא רוצה להכביד עליך, אבל…‬
‫אני מרגיש בודד.‬
‫לעזאזל!‬
‫מה העניין, אבא?‬
‫אני מתגעגע אליה.‬
‫גם אני מתגעגע אליה.‬
‫אבל אני אומר לעצמי שהיכן שהיא לא תהיה…‬
‫אימא שומרת עלינו.‬
‫בן, אני מדבר על קתרין.‬
‫אה, בסדר. טוב. ואו.‬
‫מעולה. אליה אני לא מתגעגע בכלל.‬
‫אבל אתה יודע…‬
‫איך לומר את זה?‬
‫כשרומן של חופשה מסתיים,‬
‫בהתחלה אתה חושב שלעולם לא תתגבר על זה,‬
‫אבל בעצם…‬ ‫-רומן של חופשה? על מה אתה מדבר?‬
‫עברנו המון דברים נפלאים יחד.‬
‫ברור.‬ ‫-אני וקתרין.‬
‫באמת. אנחנו אוהבים מאוד זה את זה.‬ ‫-זה מעולה.‬
‫היא הסתכנה למעננו מאוד‬ ‫כשהיא החליפה את ז'ורס.‬
‫כן, זה משמעותי.‬ ‫-כן.‬
‫הקשר שלנו יציב. סמוך עליי.‬
‫ברור שהוא יציב.‬ ‫-מה?‬
‫הוא יציב, אבל עברו רק כמה חודשים.‬
‫אז מה?‬ ‫-תחשוב על זה.‬
‫לזמן אין שום…‬
‫קדימה, זמן לזוז.‬
‫לעזאזל!‬
‫תרימי את התחתונים, סבתא, לפני שאתחרמן.‬
‫בואו איתי. אציג אתכם בפני הבעלים החדש.‬
‫טוב…‬
‫מר גוזמן כאן‬
‫במרכבה הקטנה שלו.‬
‫הוא עומד בראש אחד הקרטלים‬ ‫הגדולים בקולומביה.‬
‫כן? ואתם תכינו איתו גראס-סטרמה‬
‫בקנה מידה רחב.‬
‫אדון גוזמן…‬
‫תגיד את זה בצרפתית.‬
‫תן לי לעשות את זה.‬
‫תירגע.‬
‫שלושים קילו?‬
‫טוב, אין בעיה.‬
‫נראה בקשר לכמויות קצת יותר מאוחר,‬
‫אבל בכנות, 30 קילו זה לא…‬
‫הוא אמר "תירגע".‬
‫מה? תירגע?‬
‫אה, "טרנקילו", תירגע?‬ ‫-כן.‬
‫טוב, הבנתי. מצטער. טעות שלי.‬
‫כבר התחלנו באי-הבנה.‬
‫בצרפתית.‬ ‫-כן, בצרפתית.‬
‫אתה המתרגם?‬
‫אני אדבר בצרפתית. זה יקל על כולם.‬
‫מה שרציתי לומר הוא…‬
‫שבמשפחה הזו,‬
‫יש רק אדם אחד שיודע להכין גראס-סטרמה.‬
‫כן.‬
‫בבקשה. והאדם הזה הוא אני.‬
‫זה אני. אני יודע להכין גראס-סטרמה.‬
‫ז'וזף…‬ ‫-תן לי.‬
‫הם חסרי תועלת לחלוטין, בסדר?‬ ‫-ז'וזף.‬
‫אבל אתה לקחת את כולם,‬
‫למרות שאתה צריך רק אדם אחד.‬
‫זה בדיוק מה שקורה כשעושים קניות ברשת.‬
‫כשאתה עושה קניות ברשת, אתה נסחף.‬
‫בהתחלה אתה רוצה רק דבר אחד,‬ ‫ובסוף אתה קונה אלף.‬
‫ואם יש מבצעים של בלאק פריידי‬ ‫בנוסף לכל הצרות, זה נגמר.‬
‫בקיצור, אתה צריך להשאיר‬ ‫את מי שאתה צריך, אותי,‬
‫ולהחזיר את כל השאר לשולח.‬
‫המשלוח עלינו. נעשה זאת בשמחה.‬
‫לא? לעזאזל, אתם ממש מעצבנים.‬
‫הוא מסכים.‬ ‫-הבנתי רק את הסוף.‬
‫אבל אם אתה משקר,‬
‫כולכם תהפכו לפלפלים חריפים עם בשר.‬
‫מה זאת אומרת, עם בשר?‬
‫זה צ'ילי קון קרנה, אידיוט.‬
‫זו מטאפורה.‬ ‫-הוא צודק.‬
‫יש כאן רק אדם אחד שיודע להכין גראס-סטרמה.‬
‫אבל זה לא הוא. זו אני.‬ ‫-בבקשה.‬
‫תני לי לטפל בזה.‬ ‫-רק רגע, ילדים.‬
‫אבא.‬ ‫-זה חמוד מאוד.‬
‫כולכם מנסים להגן עליי. ממש חמוד.‬
‫אבל, "סיניורו"…‬
‫האדם היחיד כאן שמכין גראס-סטרמה מוצלח הוא…‬
‫היי.‬
‫…זו לודמילה.‬
‫האמת היא שזו לודמילה.‬
‫וזה… ככה.‬
‫טוב, בבקשה.‬ ‫-לעזאזל.‬
‫זה מה שאמרתי.‬
‫ועכשיו הוא פשוט ביקש שאשתוק.‬
‫כן, אנחנו מסכימים. שתוק.‬
‫כן, סתום ת'פה.‬
‫לא!‬
‫לא, חכה!‬ ‫-קח אותי!‬
‫היא לא יודעת לעשות כלום.‬ ‫-גוזמן!‬
‫אם אתה רוצה גראס-סטרמה, יש לי תנאי אחד.‬
‫אני רוצה שתבטיח לי‬ ‫שבני המשפחה שלי יישארו בריאים ושלמים.‬
‫שוב? הוא כבר אמר את זה.‬ ‫-אם היבול שלכם יהיה מוצלח,‬
‫כולכם תחגגו יחד את חג הפסחא‬ ‫בעוד שלושה חודשים.‬
‫אם לא, תהפכו לפלפלים חריפים עם בשר.‬
‫ואתה! אל תיגע בשערה מראשם.‬
‫סבתא.‬ ‫-את לא חייבת ללכת.‬
‫בבקשה תפסיקי לבכות עכשיו, מתוקה.‬
‫את תעשי לי עין הרע.‬
‫די. אעשה מה שאני צריכה לעשות.‬
‫ובעוד שלושה חודשים‬ ‫כולנו נהיה יחד, בובלך שלי.‬
‫אל תדאגו.‬
‫תשגיחי על המניאקים האלה.‬
‫את היחידה כאן שיש לה ראש על הכתפיים.‬
‫קדימה, בוא נלך. ואמוס!‬ ‫-לא.‬
‫לעזאזל.‬
‫לעזאזל!‬
‫היי!‬
‫אף פעם לא סבלתי אותך, חתיכת זונה!‬
‫תמיד ידעתי שאת פושעת!‬
‫למה לא באת קודם?‬
‫אין לך אומץ לספר לז'ראר את האמת, נכון?‬
‫קחו אותה מכאן.‬
‫לכי תזדייני, כלבה!‬
‫בני זונות מחורבנים. כלבה.‬
‫זונה מטומטמת.‬
‫האישה הזו… אני עוד אתפוס אותך, את תראי.‬
‫למה הסבתא אמרה את זה?‬
‫על מה אתה מדבר?‬
‫את מאוהבת בזקן?‬
‫אל תעשה בלגן בדברים.‬ ‫עשיתי מה שהייתי צריכה לעשות. זה הכול.‬
‫מה היית צריכה לעשות?‬ ‫גם עם גוזמן עשית מה שהיית צריכה לעשות?‬
‫הוא מתייחס אלינו כמו אל הומלסים.‬
‫מה נעשה עם משפחת חזן הדפוקה הזאת?‬
‫זו לא הייתה התוכנית!‬
‫זה בסדר.‬ ‫נחזיק אותם כאן שלושה חודשים. זה אפשרי.‬
‫זו לא הייתה העסקה!‬
‫זה עולה לנו כסף, זה מסכן אותנו.‬
‫הוא מתחמן אותנו כאילו שאנחנו טירונים!‬
‫לאונר.‬ ‫-לעזאזל.‬
‫תירגע.‬
‫את רואה מה את עושה?‬
‫את אומרת שתתני לי לטפל בזה,‬
‫ואז את מתערבת לי במשא ומתן.‬
‫את מסכימה להכול. את ממש קוץ בתחת.‬ ‫-סליחה?‬
‫את קוץ בתחת!‬
‫ככה אתה מדבר לאימא שלך?‬
‫עכשיו סתום ת'פה.‬
‫אני זו שקובעת כאן.‬
‫מצטער. את גם לא צריכה לדבר אליי ככה.‬
‫בכל מקרה, צריך לחשוב על משהו.‬
‫על מה?‬
‫על דרך למזער עלויות.‬
‫לא יכולת לסתום את הפה לשם שינוי?‬
‫היינו נשארים יחד.‬
‫אני יודע. פישלתי.‬
‫אני לא יודע מה עבר עליי, אור.‬
‫רציתי להציל את סבתא. רציתי להציל אתכם.‬
‫בחיים לא תציל אף אחד, לעזאזל. אתה לא קולט?‬
‫תפסיק לחשוב שאתה גאון.‬
‫זה שאימא תמיד אמרה את זה‬ ‫לא אומר שזה נכון.‬
‫אור, מספיק.‬
‫זה דבר מטופש לומר.‬
‫זה מטופש.‬ ‫-זה נכון. אנחנו צריכים להירגע.‬
‫אם נשמור על פרופיל נמוך,‬ ‫והם לא ידפקו אותנו כמו שז'ורס עשתה,‬
‫בעוד שלושה חודשים‬ ‫נצא מפה ונמצא את לודמילה.‬
‫כן, ברור, בתנאי שהיא לא תתחרפן שוב‬ ‫ותהרוס לנו את היבול.‬
‫אבא, בבקשה.‬ ‫-מה?‬
‫אנחנו לא צריכים לדאוג לסבתא.‬ ‫היא תעשה את זה.‬
‫נכון?‬ ‫-כן.‬
‫ועכשיו זו לא ז'ורס.‬
‫זה הקרטל. הקרטל הוא הגון.‬
‫בעצם, "קרטל" בספרדית זה "הגון".‬
‫כן?‬ ‫-בטח.‬
‫לא.‬
‫זה אומר "כרזה".‬ ‫-טוב, תשמעו.‬
‫יש כמה דיאלקטים.‬
‫אני אפילו לא מכיר מישהו‬ ‫שיודע מה הפירוש של "קרטל".‬
‫בסדר?‬ ‫-בסדר.‬
‫אני מנסה לומר שבגיל של סבתא,‬ ‫אנשים בדרך כלל נרקבים בבית אבות,‬
‫אוכלים מרק,‬
‫ובדרך כלל אפילו בלי קרוטונים.‬
‫בגלל השיניים שלהם.‬
‫אבל היא בשליחות מטעם אסקובר, לעזאזל.‬
‫ברצינות, זו דרך מדהימה לסיים את הקריירה.‬
‫מה קורה?‬
‫מה?‬
‫בדיקה רפואית.‬
‫מה?‬ ‫-בדיקה רפואית?‬
‫קדימה. הולכים.‬
‫לא, אבל אני בסדר.‬
‫זה בסדר, אבא. אל תעשה בעיות.‬
‫לא, אבל שנינו בסדר.‬ ‫-אבא…‬
‫הוא אמר "ביקור באמריקה"?‬
‫ביקור באמריקה?‬ ‫-לא, בדיקה רפואית.‬
‫נראה לך שהם ילכו לטייל בפארקים לאומיים?‬
‫לא יודע. שמעתי "ביקור באמריקה".‬
‫חשבתי שבגלל שאנחנו בדרום אמריקה,‬ ‫הם יבקרו באמריקה.‬
‫אחי, לא לוקחים בני ערובה‬ ‫לטיול ברחבי דרום אמריקה.‬
‫זה לא קורה.‬
‫תפסיק.‬
‫רפואית! בדיקה רפואית! ברור.‬
‫היינו הרגע בפגישה עם התובע,‬
‫ולצערנו, משפחת חזן לא בדיוק נמצאת‬ ‫בראש סדר העדיפויות של הרשויות, אז…‬
‫זה מעולה.‬
‫אבל אוליבייה הוא כבר לא הבעיה שלי.‬
‫אני בונה לעצמי את החיים.‬
‫חיים נפלאים‬
‫עם אוליביו המתוק שלי.‬
‫השם שלכם כמעט זהה. מטורף.‬
‫האמת היא ששמי פרנק.‬
‫אוליביו, תן לי לדבר.‬ ‫אתה יודע שאני שונאת שקוטעים אותי.‬
‫אני לא אוהבת את זה.‬
‫טוב, אז כפי שאמרתי,‬
‫אנחנו צריכים מישהו במקום גבוה יותר‬
‫כדי לעזור למשפחת חזן.‬ ‫-כן, כי הם לא פושעים נמלטים. הם בני ערובה.‬
‫אני לא האדם הנכון. לא.‬
‫כל השטויות האלה כבר מאחורי.‬
‫כן, אנחנו יודעים, אבל…‬
‫חשבנו שתוכלי לתת לנו את הטלפון של אבא שלך,‬ ‫כי הוא היה שר…‬
‫אני לא יכולה לבוא איתכם.‬ ‫אני זקנה מדי לחרא הזה.‬
‫כן. אנחנו לא מבקשים שתבואי איתנו.‬ ‫אנחנו רק רוצים ליצור קשר עם אבא שלך.‬
‫נו, באמת. די להתעקש!‬
‫אם אלך איתכם, בטוח שהכול יתחרבש.‬
‫אני מבטיחה לכם.‬
‫בחייך.‬
‫היא אמרה שלא ביקשנו שתבואי.‬ ‫אנחנו רק רוצים לדבר עם אבא שלך. הבנת?‬
‫אתם טובים.‬
‫אתם ממש טובים. בחיי. מהלך יפה.‬ ‫אני בפנים. קדימה.‬
‫אוליביו?‬
‫לא אוכל להעניק לך‬ ‫את תשומת הלב שמגיעה לך בגלל זה.‬
‫אבל אהובתי…‬ ‫-פרנק, אני לא מאמינה!‬
‫אתה לא רואה שזה מספיק מסובך?‬
‫אני אתגעגע אליך.‬
‫קח את הדברים שלך.‬ ‫שלא יהיה פה כלום כשאחזור.‬
‫אני הולכת לעטות כסות. תחכו לי כאן?‬
‫יש הרבה עבודה לפנינו.‬
‫"רחוק כל כך ממך‬
‫אני בודד כל כך‬
‫אני מתגעגע אלייך‬
‫אימא…"‬
‫לעזאזל.‬
‫"רחוק כל כך ממך…"‬
‫אחי, אני מתחנן. תשיר משהו אחר.‬ ‫השיר הזה מדכא אותי. אני לא מצליח לחרבן.‬
‫איזה נודניק! אתה ביקשת שאשיר!‬
‫זה השיר שלי ושל קלמנטין.‬ ‫אני ממש מתגעגע אליה.‬
‫אני שר את זה.‬ ‫-תסתובב.‬
‫טוב. נודניק. אני לא מכונת תקליטים.‬
‫הבנתי, אבל תשיר משהו קצת יותר שמח‬ ‫שישכנע את החרא שלי לצאת ולחגוג. אני מתחנן.‬
‫לחגוג, בסדר. אני יכול לעשות את זה.‬
‫קדימה. זה הזמן.‬
‫"הו, איך נמעכנו בתחתית קופסת השימורים‬
‫שרים הסרדינים, שרים הסרדינים"‬
‫קדימה. זה עובד.‬
‫"הו, איך נמעכנו בתחתית קופסת השימורים‬
‫שרים הסרדינים"‬
‫לעזאזל.‬
‫נו?‬
‫איך הלך?‬
‫רגע. מה הקטע של הבגדים?‬
‫מה עשו לכם?‬
‫עשו לנו בדיקה מלאה.‬
‫עשינו בדיקת מאמץ ואז עוד בדיקה זריזה.‬
‫"זריזה".‬
‫הבנאדם הכניס לי אצבע לתחת‬ ‫חמש פעמים. "זריזה".‬
‫אבא, זו הייתה בדיקה רפואית.‬
‫האידיוט הזה חיפש את בלוטת הערמונית שלי.‬ ‫אמרתי לו שלוש פעמים שהסירו לי אותה, ו…‬
‫טוב, מה עוד?‬
‫כלום. נתנו לנו בגדים חדשים.‬
‫אני רואה.‬
‫והרופא רשם הכול במחברת קטנה.‬
‫ונתנו לי תרופות ללחץ דם גבוה.‬
‫האמת שהם צודקים.‬ ‫-כן, זה היה נחמד.‬
‫בכנות, זה טוב.‬ ‫-כן.‬
‫טוב, זה מוזר.‬
‫זה ממש לא הגיוני.‬
‫בדיקות, החדרת אצבעות… מה קורה פה?‬
‫זה מוזר, לא?‬ ‫-כן ממש מוזר.‬
‫אין פה שום דבר מוזר.‬
‫גוזמן הלחיץ אותם.‬ ‫הם רוצים לשמור על בריאותנו. זה הכול.‬
‫אולי הם רוצים שגם אנחנו נעבוד.‬
‫אנחנו חייבים להשיג את המחברת שהזכרת‬ ‫ולראות מה הם כתבו.‬
‫כן, אתה צודק.‬ ‫-לא!‬
‫כן, חייבים לברר את זה.‬ ‫-לא!‬
‫אם תיתפסו, נהיה בצרות רציניות.‬
‫וגם סבתא.‬
‫אז אל תעשו כלום. הבנתם?‬
‫מה?‬ ‫-שמעת את אחותך?‬
‫בטח ששמעתי.‬ ‫-ומה?‬
‫ולא נעשה את זה.‬
‫לא נעשה את זה.‬ ‫-תודה.‬
‫אני גמורה. לעזאזל.‬
‫נעשה את זה.‬
‫צריך למצוא דרך להשיג את המחברת.‬
‫ההורים שלך סבלו ממחלות כרוניות,‬
‫סוכרת, עודף כולסטרול, לחץ גם גבוה?‬
‫לא יודע. לא הכרתי אותם.‬
‫הם נפטרו כשהייתי קטן.‬
‫ממה?‬
‫אימא שלי נהרגה בתאונת דרכים‬
‫ואבא שלי מת מפיברומיאלגיה.‬
‫עצוב.‬
‫זה בלתי אפשרי.‬
‫זו מחלה שגורמת לבעיות בשינה.‬ ‫לא מתים ממנה.‬
‫כן, אבל זה מה שאמרו לי.‬
‫אני אומר לך שזה לא ייתכן. אפשר?‬
‫מצד שני, הייתי ממש צעיר כשהוא מת.‬
‫אני לא יודע עליו הרבה.‬
‫אתה בסדר?‬ ‫-ממש לא.‬
‫זה ממש קשה לדבר על אבא שלי.‬
‫אוי, הוא בוכה.‬
‫אתה יודע מה זה לא להכיר את אבא שלך?‬
‫לאף אחד לא היה אכפת ממני.‬
‫אני נשבע, זרקו עליי זין.‬
‫אתה יודע מה קיבלתי ליום ההולדת‬ ‫בבית היתומים כשהייתי בן עשר?‬
‫סוללות!‬
‫נשבע לך באימי המתה.‬
‫סוללות!‬
‫ועוד AA, אתה שומע?‬
‫אפילו לא היו לי צעצועים בשבילן.‬
‫גרטרוד.‬ ‫-אתה מבין?‬
‫אני מדבר איתך על סוללות מחורבנות.‬
‫לא היה אכפת להם ממני!‬
‫סוללות מחורבנות!‬
‫אני לא פסיכולוג.‬
‫מספיק. תירגע.‬
‫אוי, זין.‬
‫לעזאזל!‬
‫נראה לי ש…‬
‫התעלפתי הרגע.‬
‫עכשיו יותר טוב.‬
‫אמרת להם שאנחנו באים איתך?‬ ‫-לא, אבל זה בסדר.‬
‫אולי זה לא חכם אם אנחנו לא רצויים.‬
‫אלוהים, איזה נודניקים.‬
‫כל מי שמעניין אותנו יהיה כאן.‬ ‫שר החינוך, מפקדת המשטרה…‬
‫אז תתנהגו יפה ואל תעשו שטויות.‬ ‫במיוחד את, עאידה,‬
‫והכול יהיה בסדר.‬
‫טוב, תציגי אותי בפניהם‬ ‫ותתני לי לטפל בכל השאר?‬
‫כן, אני לא מטומטמת.‬
‫אני לא יכולה להתעכב הרבה.‬ ‫ויליאם לבד בבית עם השלישייה.‬
‫למי אכפת מוויליאם?‬ ‫את משלמת לו שכר שעתי?‬
‫איך אתה מדבר על ויליאם? השתגעת?‬
‫את דיברת על ויליאם!‬ ‫-מספיק, שניכם!‬
‫אבל היא…‬ ‫-יוסף, מספיק!‬
‫אף מילה נוספת ממך!‬
‫נמאס לי!‬
‫הגענו!‬
‫אלוהים.‬
‫זה תמיד אני.‬
‫ערב טוב!‬
‫זה בהמשך המסדרון מימין.‬
‫תודה.‬ ‫-ערב טוב.‬
‫זהירות על הכובע.‬
‫זה מעולה!‬
‫מה זה צריך להיות?‬
‫תודה, תודה רבה.‬
‫הינה, שימו את אלה.‬
‫לעזאזל. קלמנטין, אנחנו לא יכולים‬ ‫להישאר פה. אמרת שזו ארוחת ערב. מה זה?‬
‫לא ידעתי. אני נשבעת.‬
‫אבל זה עוד יותר טוב.‬ ‫זו האווירה המושלמת.‬
‫בסיטואציה כזאת, הכול הולך!‬
‫בואו איתי. הם בטח מאחור.‬
‫הכול טוב, בחור גדול.‬
‫מושלם.‬
‫יוסף.‬ ‫-כן. שלום.‬
‫היי. מה שלומך?‬
‫מעולה, ואת?‬
‫טוב.‬
‫אבא, אתה יכול להפסיק לרגע?‬
‫אני מנסה לומר שלום לסנדרין.‬ ‫-מה?‬
‫כן.‬
‫תודה.‬
‫אני לא מאמינה! מה נשמע, יקירה?‬
‫מה שלומך?‬ ‫-טוב.‬
‫טוב?‬ ‫-כפי שאת רואה.‬
‫את נראית טוב.‬ ‫-בדיוק חזרתי מחופשה.‬
‫באמת?‬ ‫-כן.‬
‫זה ממש חשוב לנקות את הראש.‬ ‫-כן.‬
‫להשתחרר מעבודה, עבודה, עבודה.‬
‫זה נפלא.‬
‫תגידי, פרדריק כאן?‬
‫כן, ראיתי אותה בשירותים מאחור.‬
‫בסדר, מצוין, תודה.‬
‫בואו, אציג אתכם בפני מפקדת המשטרה.‬
‫היי, ציפור גן עדן יפהפייה.‬ ‫-בוא הנה.‬
‫לאן אתה בורח?‬
‫אנחנו ממש לא מתקרבים לתפוס אותם.‬ ‫זו האמת הערומה.‬
‫אני רוצה להאמין לך.‬
‫אבל כדאי שתדעי שמשפחת קוויאן לקחה אותם.‬
‫הם לא רצו להימלט.‬
‫לעזאזל, אם משפחת קוויאן עשתה את זה,‬
‫הם בצרה רצינית.‬
‫אני יודעת.‬
‫זו הסיבה שאנחנו צריכים‬ ‫לצאת למשימת הצלה מייד.‬
‫זה לא תלוי בי.‬
‫לעזאזל.‬
‫הרגע דיברתי עם שר הפנים.‬
‫אני מבואסת.‬ ‫-למה?‬
‫הוא אמר שהוא לא יניף אצבע‬ ‫לפני שידע איפה משפחת חזן נמצאת.‬
‫לעזאזל.‬
‫כן.‬
‫איפה אחיך?‬
‫לא יודעת.‬
‫החזרזיר הזה בטח עושה חיים.‬
‫של מי הגנאש הזה?‬
‫של דוד יוסף!‬ ‫-נכון.‬
‫פשוט צריך לערבב חזק. זה הסוד של דוד יוסף.‬
‫תכירו את אחותי, עאידה.‬
‫עאידה, תכירי את קלודין והוגט.‬ ‫הן ממש חמודות. הן חברות שלי.‬
‫בדיוק הראיתי להם… מי רוצה לטעום?‬
‫אני רוצה.‬ ‫-כן? טוב.‬
‫תפסיק עם השטויות. בוא נלך.‬ ‫איפה המלתחות?‬
‫נגמר.‬ ‫-נתראה, הוגט.‬
‫בואו לחנות השוקולד, טוב? נשיקות, בנות.‬
‫קדימה. בואי נלך.‬
‫באמת. אם תישני בבית,‬ ‫תרגישי יותר טוב בבוקר.‬
‫לא, אני נשבעת…‬ ‫אני מרגישה מצוין. אני יכולה להגיע הביתה.‬
‫כן, בטח.‬
‫לעזאזל.‬ ‫-לעזאזל.‬
‫לעזאזל!‬
‫עלי?‬ ‫-מה?‬
‫מה אתה עושה בזבל של עאידה?‬
‫רגע.‬ ‫-מה?‬
‫אני מתחבא כאן. אני במסתור.‬
‫ידעתי שהוא חי. ידעתי.‬
‫גם האחרים בפריז?‬ ‫-לא.‬
‫הם העלו אותי על מטוס, והצלחתי להימלט.‬
‫רצתי כמו מטורף בזמן שירו עליי.‬
‫רצתי בזיגזג והתחמקתי מהקליעים.‬
‫ואו.‬
‫הם הצליחו להרוג אותך?‬
‫מה?‬
‫לא.‬
‫אוי, הפחדת אותי. הוא הפחיד אותי.‬
‫בכל מקרה, אם העלו אותם על מטוס,‬ ‫אלה חדשות טובות.‬
‫כן, נכון. הם יצברו נקודות.‬
‫לא, זה אומר שלא רצו להרוג אותם.‬ ‫אחרת היו עושים את זה כבר.‬
‫איפה המטוס הזה?‬ ‫-אני לא יודע.‬
‫לא יודע.‬
‫לא, בדיקה רפואית, בדיוק כמו שלכם.‬
‫אבל בדיקת המאמץ הייתה קשה.‬
‫חוץ מזה, אין לי מה להוסיף.‬ ‫-כן?‬
‫זהו. טוב, נדבר.‬
‫קדימה. תוציא את המחברת.‬
‫רגע, אין כאן כלום.‬ ‫-מה?‬
‫הוא תלש את העמודים? לעזאזל.‬
‫לעזאזל! גנבתם את המחברת.‬ ‫-מה?‬
‫אתם אף פעם לא מקשיבים?‬
‫אתם באמת מטומטמים.‬ ‫-אי אפשר לשבת בחיבוק ידיים.‬
‫אפשר. אמרנו שלא נעשה צרות‬ ‫במשך שלושה חודשים. לעזאזל!‬
‫טוב, מה יש במחברת?‬
‫כלום.‬
‫כלום?‬ ‫מעולה. כל זה בשביל כלום. כל הכבוד.‬
‫נו, תראו לי.‬
‫לעזאזל.‬ ‫-זהירות. אני צריך להחזיר אותה.‬
‫תירגעי, חמודה.‬
‫לעזאזל, יש פה משהו.‬ ‫-מה?‬
‫מה? לא ראינו כלום.‬
‫לעזאזל.‬
‫זה של דאפט פאנק?‬ ‫-לא, זה בגרמנית.‬
‫אלה השמות שלכם.‬ ‫-מה?‬
‫"ז'ראר…" ויש מחירים ליד.‬
‫למה יש מחירים?‬ ‫-זה לא נראה טוב.‬
‫רגע. "לבר" נשמע כמו המאכל שסבתא מכינה, ‬ ‫"געהאקטע לעבער".‬
‫זה יידיש.‬ ‫-מה זה אומר?‬
‫זה…‬ ‫-זה כבד קצוץ.‬
‫כן, זה דוחה.‬
‫לא נכון.‬ ‫-כן.‬
‫רגע. "לבר"…‬
‫זה "כבד" בגרמנית.‬ ‫-כן.‬
‫שיט, הם רוצים את האיברים שלנו.‬
‫תרגום כתוביות: טל אקשטיין‬