Pusti ih van.
Skini im poveze tek kad ja odem.
Javit ću vam putem voki-tokija.
Jebemu.
Koji je ovo vrag?
-Gdje smo? -Ne znam, ali daleko smo.
Ne znam koliko smo dugo spavali.
Ti su nas šupci drogirali.
Tko su ovi redovnici?
Bako?
Je li to baka?
-Bako! -Moja curica.
-Bako! -Kćeri! Jesi dobro?
-Tata. -Moja kćerkice.
Jebote.
-Nisu ti naudili, zar ne? -Ne, dobro smo.
-Čekaj. -Što?
Gdje je Ali?
-Što? -Što? Ali?
Bio je s nama u autu.
Jebote.
NETFLIXOVA SERIJA
U današnjim vijestima, spektakularan bijeg.
Komandos naoružan eksplozivom…
Eksploziv i sve. Nisu se šalili.
…prebacio je tri zatvorenika iz zatvora Poissy u Fresnes.
Gérard Hazan, njegov sin Joseph
i Olivier Pariente netragom su nestali.
Ti bivši mesari ušli su u organizirani kriminal
i u veliku operaciju krijumčarenja droge.
Pravi su lupeži. Kunem se.
Stvorili su soj trave
poznat u svijetu droge kao Pastrava.
Dobar dan, tužitelju. Opet je Aïda Benkikir.
Zovem jer sam zabrinuta. Kao što znate, odvjetnica sam obitelji Hazan
i želim vam dati detalje o tome što se dogodilo.
Možete li me nazvati čim prije?
Hvala. Doviđenja.
Sve je u redu, ljubavi. Spavaju.
Kužim. Zoveš je „ljubavi” preda mnom.
Možeš onda i „dušo”.
Imaš sreće što sam se smirio.
Prije bih te isjeckao i dao susjedima.
-Youssefe! -Opušteno.
-Uživao si dok je Joseph bio u zatvoru. -Uopće ne.
Da, baš. Sad kad je pobjegao, razbit će te.
Ne govori to. Zar još ne shvaćaš?
Nije imao razloga pobjeći. Uskoro bi izašao.
Ne mogu doći do Alija, Aure ni bake.
Nešto je tu čudno.
Na što misliš?
-Mislim da su oteti. -Oteti? Otela ih je Gérardova cura?
„Gérardova cura“ je Pénélope Cavillan.
Godinama radi s kartelima. Ta je žena vrlo opasna.
Što ćemo onda učiniti?
Ne možemo ništa. Samo trebam vidjeti tužitelja.
Što da radimo?
Da ih ostavimo ovdje ili premjestimo nekamo?
Ne, čekamo ovdje. Šef će uskoro doći.
Dobro.
Moramo znati zašto smo ovdje.
Pokušat ću se sprijateljiti s njima i izvući informacije.
Što? Nećeš se sprijateljiti s njima.
Znamo da smo ovdje zbog Jaurès.
-Poginut ćemo. -Prestani s tim.
Nitko ne zna za nju. Nitko.
Govore španjolski, a ne nizozemski.
Tko govori španjolski? To nije loš način zbližavanja.
Znam nekoliko riječi.
-Da? -Nekoliko riječi…
Da, pa…
Uglavnom stihove pjesama Gipsy Kingsa.
Jebemu, Olive.
Dobro. Ljudi, smirite se.
Ništa nam se ne može dogoditi. Na svetom smo mjestu.
Španjolci su vrlo religiozni. Sjećaš se domarice s jaslicama?
Špotala je susjeda jer je njegov pas popišao magarca.
Kakve to veze ima s gđom Alonzo? Imaju jebene kalašnjikove.
Jebemu.
Tko je to?
Ricardo.
Uplašio si me. Mislio sam da si ti, Miguele.
Miguel mi je poput oca,
pa neću skrivati…
da bi mi bilo malo neugodno.
Dobro. Tko si ti?
Léonard.
I što želiš?
Želiš li Pastravu?
Ne. Ništa posebno.
Tražili su me da vas uhvatim. Plaćen sam za to.
A…
Ali? Gdje je Ali?
Ali…
Sve što mogu reći o Aliju…
Fućka mi se.
Baš smiješno.
Nisam očekivao taj preokret.
Sjajno.
Smijte se, jebemu.
Povežimo se s njima.
Idemo. Za mnom. Hajde.
Da.
Ti to počisti. Izgleda odvratno.
Evo. Smjestite se. Vratit ću se poslije.
-Hvala lijepa. -Da.
Hajde.
-Ovo je noćna mora. -Da, jebemu.
Kakav je ovo usrani zahod?
Helikopter mi je uznemirio želudac.
Iskreno, ne mogu srati ispred vas.
Ozbiljno, Jo? Pričaš o kakici? Ne vidiš da smo u govnima?
Istina.
Nismo u govnima.
Došli smo raditi Pastravu. Jednostavno.
Važno je da smo zajedno. Zajedno ćemo se uvijek snaći.
Bako, previše je riskantno da opet radiš Pastravu.
-Umorna si. -Nisam.
Dopustite mi da pregovaram s tipom.
Da pregovaraš? O čemu bi pregovarao?
Ne znam još, no pokušat ću zadobiti njegove simpatije.
-Da? -Baš ste naporni.
Ostavili ste me kao mrtvog psa na cesti. Smijte se njegovim šalama!
Misliš da ćeš nas spasiti ako se smijemo njegovim šalama?
Tako to počinje. Ako se želimo izvući, moramo se sprijateljiti s njim.
Usto, imamo sreće. Francuz je.
-Možemo se zbližiti s njim. -O čemu govoriš?
Lud je. Upravo je ubio tipa i želiš se sprijateljiti s njim?
Prestani, kvragu.
Izgubljeni smo, usred ničega.
Možda je Ali…
mrtav.
Samo malo. Uspori.
Ne bi ga oteli da ga ubiju bez razloga.
Ima pravo. Ne bi ga oteli da ga ubiju bez razloga.
Dakle, glupe šale na stranu, imaš li bolju ideju da nas izvučeš?
-Pa… -Eto. Samo začepi.
Sranje.
Jebote.
Sjeverna strana.
Idiot.
Hajde, izađi.
Hajde.
Tko je to?
Ja sam. Joseph.
Ne spavaš?
Ne.
Malo protežem noge.
-Osjećam se usamljeno. -Jebemu.
Ne želim te opterećivati…
ali osjećam se usamljeno.
Jebemu!
Što je, tata?
Nedostaje mi.
I meni nedostaje, znaš.
Ali govorim si da ondje gore…
Mama nas čuva.
Sine, govorim o Catherine.
U redu. Dobro. Ajme.
Super. Pa, ona mi uopće ne nedostaje.
Ali znaš…
Kako da kažem?
Kad završi ljetna romansa…
Isprva misliš da nećeš preboljeti.
-Uvijek imaš osjećaj… -Ljetna romansa? Kako to misliš?
Prošli smo mnogo toga zajedno.
-Naravno. -S Catherine.
Stvarno. Jako se volimo.
To je sjajno.
Riskirala je zbog nas kad je zamijenila Jaurès.
-Da, to se računa. -Da.
Naša je veza čvrsta. Vjeruj mi.
-Naravno da jest. -Što?
Čvrsta je, ali prošlo je samo nekoliko mjeseci.
-Pa? -Stavi to u perspektivu.
Vrijeme nema veze…
-Hajde, vrijeme je. -Jebemu!
Navuci gaćice, bako, prije nego što se napalim.
Za mnom. Upoznat ću vas s novim vlasnikom.
Dakle…
G. Guzman je ovdje…
u svojoj maloj kočiji.
On je šef jednog od najvećih kolumbijskih kartela.
Radit ćete Pastravu s njim na veliko.
Señor Guzman…
Reci na francuskom.
Pusti mene.
Tranquilo.
Trideset kila?
Pa, nema problema.
Vidjet ćemo za količinu malo poslije,
ali iskreno, 30 kila nije…
Rekao je tranquilo.
Što? Tranquilo?
-Tranquilo u smislu „opušteno“? -Da.
OK, shvatio sam. Pardon. Moj propust.
Nesporazumi su već počeli.
-Na francuskom. -Da, dobro.
Vi ste prevoditelj?
Na francuskom ću. Svima će biti lakše.
Želim reći da…
u ovoj obitelji…
samo jedna osoba zna napraviti Pastravu.
Da.
Eto. Ta sam osoba ja.
Ja. Ja znam napraviti Pastravu.
-Josephe… -Pustite me.
-Oni su svi beskorisni. -Josephe.
Ali vi ste ih sve odveli.
Iako vam treba samo jedna osoba.
Baš kao kad kupujemo preko interneta.
Kad kupujete preko interneta, zanesete se.
Krenete kupiti jednu stvar i završite s tisuću.
Ako je u igri i rasprodaja za Crni petak, gotovo je.
Zato zadržite koga trebate, mene,
a sve ostale trebate vratiti pošiljatelju.
Mi plaćamo dostavu. Sa zadovoljstvom.
Zar ne? Jebote, mučite me, ljudi.
-Kaže OK. -Skužio sam samo kraj.
No ako lažeš…
svi ćete se pretvoriti u ljute papričice s mesom.
Kako to misli, s mesom?
To je chili con carne, idiote.
-To je metafora. -Ima pravo.
Samo jedna osoba ovdje zna napraviti Pastravu.
-To nije on. Ja sam. -Molim te.
-Pusti mene. -Samo malo, djeco.
-Tata. -To je doista slatko.
Svi me pokušavate zaštititi. Slatko.
Ali, signoro…
Jedina osoba ovdje koja radi doista dobru Pastravu…
jest…
Ludmila.
Iskreno, to je Ludmila.
I trava je fantastična.
-Pa, eto. -Jebote.
To i govorim.
Sad me zamolio da začepim gubicu.
Da, slažemo se. Začepi.
Da, začepi.
Ne!
-Ne, stani! -Uzmite mene!
-Ona ne zna ništa. -Čekaj, Guzmane!
Želiš li svoju Pastravu, imam jedan uvjet.
Želim jamstvo da će moja obitelj ostati zdrava i živa.
Opet? Već je to rekao.
Ako vaša žetva bude dobra,
svi ćete zajedno slaviti Pesah za tri mjeseca.
Ako ne, bit ćete ljute papričice s mesom.
I da im nisi taknuo ni dlaku na glavi.
-Bako. -Ne moraš ići.
Prestani plakati, dušo.
Ureći ćeš me.
Eto. Učinit ću što moram.
A za tri mjeseca svi ćemo biti zajedno, dragi moji.
Bez brige.
Pazi na ove kretene.
Samo ti imaš pameti u glavi.
Idemo!
Ne!
Jebemu.
Jebemu!
Hej!
Od početka te ne podnosim, debela kurvo!
Oduvijek sam znala da si lupežica!
Zašto nisi bila ovdje ranije?
Nemaš muda reći Gérardu istinu, zar ne?
Odvedite je!
Jebi se, kujo!
Prokleta gadura. Kuja.
Glupa kurva.
Ta žena. Čekaj da te se dočepam.
Zašto je baka to rekla?
O čemu govoriš?
-Jesi li zaljubljena u starca? -Ne miješaj stvari.
Učinila sam što sam morala.
Što si to morala? Jesi i s Guzmanom učinila što si morala?
Tretira nas kao klošare.
Što ćemo s tim pizdunskim Hazanovima?
-Ovo nije bilo planirano! -Daj.
Moramo ih držati ovdje tri mjeseca.
To nije bio dogovor!
To košta. To je riskantnije.
Zajebava nas kao da smo novajlije!
-Léonarde. -Jebemu.
Smiri se.
Vidiš li što radiš?
Kažeš da ćeš mi prepustiti to, a onda guraš nos u moje pregovore.
-Na sve pristaješ, jebeš me u mozak! -Molim?
Jebeš me u mozak!
Tako razgovaraš s majkom?
A sad začepi gubicu.
Ja ovdje odlučujem.
Oprosti. Ni ti ne moraš tako govoriti.
Uglavnom, moramo naći nešto.
Zašto?
Da pokrijemo troškove.
Nisi li mogao jednom začepiti?
Ostali bismo zajedno.
Znam. Zajebao sam.
Ne znam što me spopalo, Aure.
Htio sam spasiti baku. Htio sam spasiti vas.
Nikoga nećeš spasiti. Jebote. Zar ne shvaćaš?
Prestani misliti da si genij.
Nije sve što je mama govorila istina.
Aure, dosta je.
To je ružna izjava.
-Ružno je. -Istina. Moramo se smiriti.
Ako budemo oprezni…
i ako nas ne sjebu kao Jaurès, izaći ćemo za tri mjeseca i naći Ludmilu.
Da, naravno, ako opet ne pošandrca i pokvari žetvu.
-Tata, molim te. -Što?
Ne moramo se brinuti za baku.
Sredit će to.
-Da? -Da.
Sada nije riječ o Jaurès.
Već o kartelu. Kartel je izravan.
Zapravo, kartel na španjolskom znači „ravno”.
-Da? -Naravno.
Ne.
-Znači plakat. -Slušaj. Postoji par dijalekata.
Ne znam nikoga tko zna što kartel znači.
-Dobro? -Dobro.
Želim reći da u bakinim godinama truneš u staračkom domu,
jedeš juhu
i obično u nju ne stave kockice kruha.
Zbog zuba.
Ali, jebemu, ona je sad na misiji za Escobara.
Iskreno, sjajan način da okončaš karijeru.
Što se događa?
Što?
Posjet liječnika.
Što?
Hajde. Idemo.
Ne, dobro sam.
U redu je, tata. Ne talasaj.
-Ali oboje smo dobro. -Tata…
Je li rekao „posjet Americi“?
-Posjet Americi? -Posjet liječnika.
Misliš da će posjetiti nacionalne parkove?
Ne znam. Čuo sam „posjet Americi“. Mislio sam da će obići J. Ameriku.
Brate, ne vodiš taoce na turu po Južnoj Americi. To se ne događa.
-Ali rekao je „posjet Americi”. -Prestani.
Posjet liječnika!
Naravno.
Otišli smo do tužitelja
i, nažalost, vlasti ne smatraju Hazanove prioritetom, pa…
To je sjajno.
Ali Olivier više nije moj problem.
Gradim sebi život.
Divan život
sa svojim slatkim Oliviom.
Imaju gotovo isto ime. Ludo.
Zapravo, ja sam Franck.
Olivio, pusti mene. Znaš da mrzim kad me netko prekida.
To ne volim.
Dobro, kao što sam rekla,
trebamo nekoga na višem položaju
da učini nešto za Hazanove.
Da, jer nisu bjegunci. Taoci su.
Nisam prava osoba. Ne.
Sva ta sranja iza mene su.
Da, znamo, ali…
Možeš nam dati očev kontakt budući da je bio u vladi…
Ne mogu ići s vama. Prestara sam za sva ta sranja.
OK. Ne želimo da ideš s nama. Samo želimo kontaktirati tvog oca.
Prestanite inzistirati!
Pođem li s vama, nastat će teško sranje.
Jamčim vam to.
Ma daj.
Rekla je da ne želimo da pođeš. Samo želimo očev kontakt. Kužiš?
Sjajni ste.
Sjajni. Dobro odigrano, jebemu. Ja sam za. Idemo. Olivio?
Neću ti moći posvetiti pažnju zbog ovoga.
-Ali ljubavi… -Franck, ne mogu vjerovati!
I ovako je komplicirano!
Nedostajat ćeš mi.
Spakiraj svoje stvari. Neka sve nestane kad se vratim.
Odjenut ću se malo. Hoćete me pričekati ovdje?
Čeka nas mnogo posla.
Daleko od tebe
Tako sam usamljen
Nedostaješ mi
Mama…
Jebote.
Daleko od tebe
Brate, preklinjem te. Pjevaj nešto drugo. Ta me pjesma deprimira. Imam zatvor.
Daviš! Tražio si da pjevam.
To je moja i Clémentineina pjesma, to pjevam.
-Okreni se! -Dobro. Baš si davež. Nisam jukebox.
Kužim, no otpjevaj mi nešto svečano
što će mi kakicu navesti da izađe i tulumari.
Tulum, u redu. To mogu.
Hajde. Sad je vrijeme.
O, kako smo stisnute Na dnu ove konzerve
Pjevajte, srdele, pjevajte, srdele
To! Funkcionira.
O, kako smo stisnute Na dnu ove konzerve
Pjevajte, srdele
Jebote.
Onda?
Kako je prošlo?
Čekaj. Čemu taj look?
-Što su vam učinili? -Imali smo sistematski pregled.
Testirali su nas na stres, a onda napravili brz pregled.
„Brz“, baš.
Tip mi je gurao prst u šupak pet minuta. „Brz pregled.“
To je bio liječnički pregled.
Idiot je tražio moju prostatu. Triput sam mu rekao da je više nemam…
-Dobro, i što još? -Ništa. Dali su nam ovu odjeću.
Vidim to.
Liječnik je sve zapisao u bilježnicu.
Dali su mi lijekove za visoki tlak.
-Iskreno, imali su pravo. -Da, simpatično.
-To je dobro. -Da.
Jebemu, to je čudno.
To nema smisla.
Testovi, guranje prsta. Što se događa?
-To je čudno, zar ne? -Da, jako čudno.
Ništa nije čudno.
Guzman ih je stisnuo. Žele da budemo zdravi. To je sve.
Možda žele da radimo.
Moramo se domoći one bilježnice i vidjeti što su napisali.
-Imaš pravo. -Ne!
-Moramo to raščistiti. -Ne!
Ako vas uhvate, bit ćemo u govnima.
Kao i baka.
Nemojte ništa raditi. Jasno?
Što?
-Jesi čuo sestru? -Naravno.
-Pa? -Nećemo to učiniti.
-Nećemo. -Hvala.
Strgana sam. Jebemu.
Učinit ćemo to.
Moramo naći bilježnicu .
Jesu li vaši roditelji imali kronične bolesti
poput dijabetesa, kolesterola, visokog tlaka?
Ne znam. Nisam ih poznavao.
Umrli su kad sam bio malen.
Od čega?
Moja je majka doživjela prometnu nesreću,
a otac je umro od fibromialgije.
Šteta.
To nije moguće.
Ta bolest uzrokuje probleme sa snom. Ne ubija.
To su mi uvijek govorili.
Nije moguće, kažem vam. Smijem li?
A opet, bio sam jako mlad kad je umro.
Ne znam mnogo o njemu.
-Boli li? -Nimalo.
Doista je teško govoriti o mom ocu.
Bože, plače.
Znate li kako je to kad ne poznajete oca?
Fućkalo im se za mene.
Kunem se, fućkalo im se.
Znate što su mi dali u dječjem domu za deseti rođendan?
Baterije!
Pokojne mi majke, istina je.
Baterije!
Baterije AA! Čujete me, jebemu? Nisam imao igračke da ih iskoristim.
-Gertrude! -Kužite?
Govorim o jebenim baterijama.
Nikad ih nije bilo briga za mene!
Jebene baterije!
Nisam psihoterapeut.
Dosta. Saberite se.
Jebemu!
Mislim da sam se…
upravo onesvijestio.
Sad sam bolje.
Osjećam se bolje.
-Jesi li im rekla da ideš s nama? -Ne, bez brige.
Nije dobro ako nismo dobrodošli.
Bože, dosadan si.
Tu su svi koje trebamo, ministar pravosuđa, šefica policije…
Pazite na ponašanje i ne ludujte, pogotovo ti, Aïda, i bit će sve OK.
Upoznaj me s jednim od njih i pusti da riješim ostalo.
Da, nisam glupa.
Ne mogu ostati prekasno. William je sam s trojkama.
Koga briga za Williama? Plaćaš li ga po satu?
Što si to rekao? Jesi li lud?
-Ti si spomenula Williama! -Dosta, vas dvoje!
-Ali ona… -Dosta mi je, Youssefe!
Ni riječi više!
Dosta mi je!
Stigli smo!
Bože.
Uvijek sam ja kriv.
Dobra večer.
Niz hodnik desno.
-Hvala. -Ugodna večer.
Oprezno sa šeširom.
Ovo je sjajno!
Što je ovo?
Hvala lijepa.
Evo. Stavite ovo.
Jebemu, ne možemo ostati ovdje. Rekla si da je ovo večera. Što je ovo?
Nisam znala. Kunem se.
Ali ovo je još bolje. Savršena atmosfera.
U ovakvoj situaciji sve prolazi.
Dođi sa mnom. Sigurno su straga.
Dobro je, momčino.
Savršeno.
-Youssefe. -Da. Bok.
Bok. Kako si?
Vrlo dobro, a ti?
Dobro.
Tata, možeš stati na čas?
-Pokušavam pozdraviti Sandrine. -Što?
Da.
Hvala.
Ne mogu vjerovati. Kako si?
-Kako si? -Dobro.
-Dobro? -Kao što vidiš.
-Dobro izgledaš. -Otišla sam na odmor.
-Stvarno? -Da.
-Važno je razbistriti glavu. -Da.
Udaljiti se od posla.
To je divno.
Je li Frédérique tu?
-Da, vidjela sam je u stražnjoj sobi. -OK. Hvala.
Dođite, predstavit ću vam šeficu policije.
-Hej, predivna rajska ptico. -Dođi.
Kamo ćeš takav?
Nismo ni blizu tome da ih uhvatimo. Pokušavamo penetrirati u ovaj slučaj.
Želim vam vjerovati.
Ali treba znati da su ih Cavillanovi oteli.
Nisu htjeli pobjeći.
Jebemu, ako su Cavillanovi ovo učinili,
u teškim su govnima.
Znam.
Zato moramo odmah pokrenuti akciju spašavanja.
To ne ovisi o meni.
Jebemu. Razgovarala sam s ministrom unutarnjih poslova.
-Uzrujana sam. -Zašto?
Rekao je da ne mrda prstom dok ne sazna gdje su Hazanovi.
Jebemu.
Da.
Gdje ti je brat?
Ne znam.
Perverznjak se sigurno sjajno provodi.
Čiji je ovo ganache?
-Ujaka Youssefa! -Tako je.
Moraš snažno bičevati. To je Youssefova tajna.
Ovo je moja sestra Aïda.
Aïda, ovo su moje prijateljice Claudine i Huguette.
Pokazivao sam im… Tko želi kušati?
-Ja. -Da? Dobro.
Dosta sranja. Idemo. Gdje su garderobe?
-Gotovo. -Do sljedećeg puta, Huguette.
Dođite u čokolateriju. Pusa, cure.
Hajde. Idemo.
Ako spavaš kod kuće, ujutro ćeš se osjećati bolje.
Ne, kunem se…
Osjećam se dobro. Mogu doći kući.
Da, naravno.
-Jebote. -Jebote.
Jebote!
-Ali? -Što?
Što radiš u Aïdinom smeću?
-Tiho! Čekajte. -Što?
Skrivam se ovdje. Skrivam se.
Znala sam da je živ. Znala sam.
-Jesu li i ostali u Parizu? -Ne.
Ukrcali su nas u avion. I uspio sam pobjeći.
Trčao sam kao lud dok su pucali.
Trčao sam cik-cak i izbjegao metke.
Jebote.
Jesu li te ubili?
Što?
Ne.
Uplašio si me. Uplašio me.
Ukrcali su ih u avion, to je dobra vijest.
Istina. Skupit će nagradne milje.
Ne, to znači da ih nisu željeli ubiti.
-Gdje je taj avion? -Ne znam.
Ne znam.
Ne, liječnički pregled, baš kao u vašem slučaju.
No test na stres bio je muka.
-Pored toga, nemam što reći. -Da?
Eto. Vidimo se.
Izvadi bilježnicu.
-Čekaj, nema ničega. -Što?
Istrgnuo je listove? Sranje.
-Jebemu! Ukrali ste bilježnicu. -Što?
Poslušaš li ikad?
-Pravi ste idioti. -Nećemo bespomoćno sjediti.
Hoćemo. Rekli smo da tri mjeseca ne talasamo. Sranje!
I što je u bilježnici?
Ništa.
Ništa? Super, sve to uzalud. Bravo.
Hajde. Pokaži mi.
-Jebote. -Pazi. Moram je vratiti.
Smiri se, dušo.
-Jebemu, ima nešto. -Što?
Što? Ništa ne vidim.
Jebote.
-Nešto od Daft Punka? -Ne, na njemačkom je.
-Tu su vaša imena. -Što?
„Gérard”… I pored njih su cijene.
-Zašto su tu cijene? -To nije dobro.
Samo malo. „Leber“ zvuči kao bakino jelo gehakte Leber.
-To je jidiš. -Što to znači?
-To je… -To je sjeckana jetra.
Da, odvratno.
-Ne, nije. -Jest.
Samo malo. „Leber“…
-To znači jetra na njemačkom. -Da.
Jebemu, žele naše organe.