Få ut dem.
Ta inte av huvorna förrän jag har åkt. Jag säger till via walkie-talkie.
Fan.
Vad i helvete är det här?
-Var är vi? -Vet inte. Långt bort.
-Jag vet inte hur länge vi sov. -De jävlarna drogade oss.
Vad är grejen med munkarna?
Mormor? Är det där mormor?
-Mormor! -Min flicka.
-Mormor! -Är du oskadd?
-Pappa! -Min fina flicka.
Fan.
-Har de gjort er illa? -Nej, vi mår bra.
-Vänta… -Vad är det?
Var är Ali?
-Ali? -Han var med oss i bilen.
Fan.
EN NETFLIX-SERIE
-Familje… -…företaget
Nyheterna i dag: Uppseendeväckande flykt. Soldater beväpnade med sprängämnen…
Sprängämnen och allt. De skämtade inte.
…tre fångar från Poissyfängelset till Fresnes.
Gérard Hazan, hans son Joseph samt Olivier Pariente är nu försvunna.
De tidigare slaktarna är inblandade i en stor knarksmugglingsoperation.
De är riktiga banditer.
De skapade en haschvariant som i knarkvärlden kallas "Pastraweed".
Hej, herr Åklagare. Det är Aïda Benkikir igen.
Jag är orolig. Som ni vet är jag familjen Hazans advokat.
Jag vill gärna ge er några detaljer om vad som hände.
Kan ni ringa mig så fort som möjligt? Tack så mycket. Hej då.
Allt är bra, min kära. De sover.
Kallar du henne "min kära" inför ögonen på mig?
Varför inte kalla honom "älskling"? Tur att jag har stadgat mig.
Jag kunde ha hackat upp dig och gett dig till grannarna.
-Youssef! -Livet var bra med Joseph i fängelse.
-Inte alls. -Säkert.
Nu när han har rymt kommer han efter dig.
Säg inte så. Fattar du inte?
Han hade inga skäl att rymma. Han skulle snart friges.
Jag får varken tag i Ali, Aure eller hennes mormor. Nåt är fel.
Vad menar du?
-Jag tror att de har blivit kidnappade. -Av Gérards flickvän?
Hon är Pénélope Cavillan. Hon har jobbat med kartellerna i flera år. Hon är farlig.
-Vad ska vi göra, då? -Ingenting. Jag måste träffa åklagaren.
Okej…
Vi måste veta varför vi är här.
Jag försöker bli vän med dem för att få ur dem information.
Du kan inte bli vän med dem! Fan! Vi vet att vi är här på grund av Jaurès.
-De kommer att döda oss. -Sluta. Ingen vet nåt om Jaurès. Ingen.
De pratar spanska, inte holländska.
Vem kan spanska? Det är ett bra sätt att få kontakt.
-Jag kan några ord. -Några ord?
Ja…
Mest Gipsy Kings-texter.
För fan, Olive!
Kan alla bara lugna sig? Inget kan hända oss här. Vi är på en helig plats.
Spanjorer är väldigt religiösa. Minns du portvakten med julkrubban?
Hon skällde på grannen när hans hund kissade på åsnan.
Vad har det här med mrs Alonzo att göra? De har kalasjnikovs!
Åh, fan.
Vem var det?
Ricardo.
Du skrämde mig. Jag trodde det var du.
Miguel är som en far till mig,
så jag medger gärna att jag hade blivit lite upprörd.
Vem är du?
-Léonard. -Och vad vill du?
-Vill du ha Pastraweed? -Jag vill inget särskilt.
-Jag fick betalt för att fånga er. -Och…
-Ali? Var är Ali? -Ali…
Allt jag kan säga om Ali är…
Jag skiter i honom.
Det var kul.
Den var jag inte beredd på.
Väldigt bra.
Skratta, för fan. Skratta.
Skapa samförstånd.
-Nu går vi. Följ efter mig. Kom igen. -Okej.
Städa upp det här. Det är äckligt.
Här är det. Känn er som hemma. Jag kommer tillbaka senare.
-Tack så mycket. -Visst.
Då så.
-Det här är en mardröm. -Ja, fan.
Vad är det här för dass?
Jag fick ont i magen av helikoptern. Jag kan inte skita inför er.
Seriöst? Bajsa? Fattar du inte att vi sitter i skiten?
Exakt.
Vi sitter inte i skiten. Vi är här för att göra Pastraweed. Enkelt.
Så länge vi är tillsammans klarar vi allt.
Det är för riskabelt för dig att göra Pastraweed igen.
-Du är trött. -Inte alls.
-Låt mig förhandla med killen. -Förhandla? Vad vill du förhandla om?
Vet inte än, men jag tänker försöka bli vän med honom.
-Jaså? -Fan ta er.
Ni lämnade mig som en död hund på vägen. Skratta åt hans skämt!
Tror du att vi blir räddade om vi skrattar åt hans skämt?
Det är en början. Om vi vill ta oss ur det här får vi bli kompis med honom.
Vi har tur, han är fransman.
-Vi kan skapa band. -Vad snackar du om?
Han är ju sjuk! Han mördade nån och du vill bli kompis med honom? Sluta!
Vi vet inte var vi är.
Och Ali… kanske är död!
Lugna dig.
De skulle aldrig kidnappa honom och sen bara döda honom.
Han har rätt. De skulle inte bara döda honom.
Bortsett från idiotiska skämt, har du nån idé om hur vi ska ta oss ur det här?
Jag trodde inte det. Var tyst.
Fan!
Jävlar!
Norr.
Idiot.
Oj!
Kom igen.
Vem är det?
Det är jag. Joseph.
Sover du inte?
Nej.
Jag sträcker på benen.
-Jag känner mig ensam. -För fan…
Jag vill inte tynga dig,
men jag är ensam.
Fan!
Vad är det, pappa?
Jag saknar henne.
Jag saknar henne också.
Men jag intalar mig att var hon än är…
…så vakar mamma över oss.
-Jag pratar om Catherine. -Jaha! Okej!
Bra. Henne saknar jag inte alls.
Men… Hur kan jag säga det här?
När en sommarfling tar slut… Man tror inte att man kan glömma den.
-Man får känslan… -Vadå sommarfling?
VI har gått igenom många underbara saker, Catherine och jag.
-Vi älskar varandra högt. -Så fint.
Hon tog stora risker för oss när hon ersatte Jaurès. Det betyder mycket.
Vi har en stabil relation.
-Självklart. -Vadå?
Det har bara gått några månader.
Och? Tid har inget med…
-Sätt fart. Dags att gå. -Jävlar!
Dra upp trosorna, mormor, innan jag får för mig nåt.
Kom. Ni ska få träffa er nya ägare.
Så…
Herr Guzman är med oss i dag i sin lilla triumfvagn.
Han leder en av Colombias största karteller.
Ni ska dra igång storskalig Pastraweed-tillverkning med honom.
Señor Guzman…
Prata franska.
Jag fixar det.
Tranquilo.
Trettio kilo?
Inga problem.
Vi kan prata om kvantiteterna senare, men 30 kilo är inte…
-Han sa tranquilo. -Vadå tranquilo?
-Som "ta det lugnt"? -Ja.
Okej, jag fattar. Förlåt. Fel av mig.
Vi har redan missförstått varandra.
-På franska. -Okej, franska. Översätter du?
Jag pratar franska. Det blir enklast så.
Vad jag vill säga är…
I den här familjen finns det bara en person som kan tillverka Pastraweed.
-Ja. -Ni hör. Och den personen är jag.
Jag. Jag vet hur man gör Pastraweed.
-Joseph… -Jag tar det här.
-De andra är värdelösa. -Joseph…
Men ni kidnappade alla,
trots att ni bara behöver en person.
Det är som när man handlar på nätet.
När man handlar på nätet rycks man med.
Man skulle köpa en sak, men det blir tusen.
Och om det är Black Friday-rea är det helkört.
Så behåll den ni behöver, mig.
Resten kan ni returnera.
Vi bjuder på frakten. Inga problem.
Eller hur? Måste ni vara så jobbiga?
-Okej. -Jag fattade bara det sista.
Men om ni ljuger gör vi chilipeppar med kött av er allihop.
Vadå med kött?
Chili con carne, idiot. Det är en metafor.
Han har rätt. Det finns bara en här som kan göra Pastraweed.
-Men det är inte han. Det är jag. -Snälla.
-Jag tar hand om det här. -Vänta lite.
Det är fint av er att försöka skydda mig. Jättesnällt.
Men, "signoro"…
Den enda som kan göra riktigt bra Pastraweed är…
…är Ludmila.
Jag lovar, det är Ludmila. Det är så här bra.
Där hör ni. Det är ju det jag har sagt.
Nu bad han mig att hålla käften.
-Vi håller med. Håll käft. -Ja, håll käften.
-Nej! Vänta. -Ta mig!
-Hon vet ingenting. -Guzman!
Om du vill ha Pastraweed har jag ett villkor.
Du måste garantera min familjs säkerhet.
Det sa han ju förut.
Om skörden blir bra firar vi påsk tillsammans om tre månader.
Om inte, blir ni chilipeppar med kött.
Du kröker inte ett hår på deras huvuden.
-Mormor… -Du måste inte.
Gråt inte, du ger mig otur.
Såja. Jag gör det jag måste.
Om tre månader får vi träffas igen, mina bubbeleh. Oroa er inte.
Ta hand om skitstövlarna.
Du är den enda som har nåt vett.
-Kom igen. ¡Vamos! -Nej!
Fan…
Åh fan…
Hallå!
Jag har aldrig gillat dig, din feta hora! Jag visste att du var en skurk!
Varför var du inte här tidigare? Du har inte stake att säga sanningen till Gérard.
För bort henne.
Dra åt helvete!
Din jävla slyna.
Feta hora. Den kvinnan… Vänta tills jag får tag på dig.
-Varför sa tanten så där? -Vad menar du?
Är du kär i gamlingen?
Få inte för dig saker. Jag gjorde det jag var tvungen att göra.
Vad var du tvungen att göra? Gjorde du det med Guzman med?
Han behandlar oss som luffare.
Vad ska vi göra med Hazan-skitarna? Det var planerat!
Vi håller dem här i tre månader. Det går bra.
Det kom vi inte överens om. Det kostar pengar och medför risker.
Han lurar oss som om vi vore blåbär.
-Léonard… -Fan.
-Lugna ner dig. -Ser du inte vad han gör?
Jag skulle få sköta allt, men du lägger dig i och accepterar allt. Du är en plåga!
-Ursäkta? -Du är jävligt jobbig.
Säger man så till sin mamma?
Nu håller du käften. Det är jag som bestämmer här.
Förlåt. Du behöver inte heller säga så där.
-Vi måste hitta på nåt. -Varför då?
För att ta igen kostnaden.
Kan du aldrig bara vara tyst?
Då hade vi hållit ihop.
Jag sabbade det. Jag vet inte vad som flög i mig.
-Jag ville rädda mormor. Och er. -Du räddar aldrig nån. Fattar du inte det?
Sluta tro att du är ett geni. Att mamma sa det, betyder inte att du är det.
-Nu räcker det. -Det var taskigt sagt.
-Taskigt. -Ja, vi måste lugna ner oss.
Om vi är försiktiga, och de inte lurar oss som Jaurès gjorde,
släpps vi om tre månader och hittar Ludmila.
Om hon inte bryter ihop igen och förstör skörden.
-Snälla, pappa. -Vadå?
Vi behöver inte oroa oss över mormor. Hon fixar det.
-Eller hur? -Ja.
Och det här är inte Jaurès. Det är kartellen. De kör med raka puckar.
"Cartel" betyder "rak" på spanska.
-Gör det? -Ja.
-Nej. Det betyder affisch. -Okej, hör på.
Det finns dialekter. Jag känner ingen som vet vad "cartel" betyder. Okej?
Folk i mormors ålder sitter och ruttnar på ålderdomshem
och äter soppa som de inte ens får krutonger till.
För att spara tänderna.
Men hon gör ett uppdrag för Escobar.
Ärligt talat, för nån i hennes ålder… Vilket äventyr.
Vad händer?
-Va? -Läkarbesök.
-Läkarbesök? -Kom igen.
Nej, jag mår bra.
Ställ inte till nåt.
-Men vi mår bra. -Pappa…
Sa han "Amerikabesök"?
-Amerikabesök? -Läkarbesök.
-Tror du att de ska besöka nationalparker? -Inte vet jag. Jag hörde "Amerikabesök".
Vi är i Sydamerika, så de kanske besöker USA.
Man tar inte gisslan på en resa genom Sydamerika. Aldrig.
-Men han sa "Amerikabesök". -Men sluta.
Läkar! Läkarbesök! Så klart.
Vi har varit hos åklagaren.
Dessvärre är inte familjen Hazan en prioritet, så…
Jättebra.
Men Olivier är inte mitt problem längre.
Jag bygger upp ett eget liv.
Ett underbart liv med min raring Olivio.
-De har nästan samma namn. Sjukt. -Jag heter egentligen Franck.
Olivio, låt mig prata. Jag hatar att bli avbruten. Det vet du.
Som jag sa så behöver vi hitta någon högre uppsatt
som kan hjälpa familjen Hazan.
De är inte på rymmen, de är gisslan.
Jag är inte rätt person. Nej. Jag har lagt den där skiten bakom mig.
Vi vet, men…
Kan vi få din pappas uppgifter? Han var minister, så…
Jag kan inte följa med. Jag är för gammal.
Du behöver inte följa med oss. Vi vill bara få kontakt med din pappa.
Sluta tjata! Om jag följer med går det åt helvete, jag lovar.
-Garanterat. -Kom igen!
Du behöver inte följa med. Vi vill bara ha kontakt med honom!
Ni är bra.
Väldigt smarta. Bra spelat. Jag är med. Vi åker. Olivio?
Jag kan inte ge dig den uppmärksamhet du förtjänar nu.
-Men älskling… -Franck! Det här är nog komplicerat.
Jag kommer att sakna dig.
Gå och packa. Allt ska vara borta när jag är tillbaka.
Jag byter om. Väntar ni här? Vi har mycket att göra.
Så långt från dig
Jag är så ensam
Jag saknar dig
Mamma…
Fan…
Så långt från dig…
Snälla, sjung nåt annat. Den där gör mig deprimerad. Jag kan inte.
Du bad mig. Det är min och Clémentines sång. Jag saknar henne.
-Vänd dig om! -Okej. Jag är ingen jukebox.
Jag fattar, men sjung nåt glatt som får bajset att komma ut och festa. Snälla.
-Fest, okej. Det fixar jag. -Kom igen. Nu.
Vi ligger så tätt i botten på burken
Sjung nu, sardiner Sjung nu, sardiner
Det funkar.
Vi ligger så tätt i botten på burken
Sjung nu, sardiner
Fan!
Nå?
Hur gick det?
Vad är det där för miner? Vad gjorde de med er?
Full läkarkontroll.
Konditionstest och en snabb undersökning.
Snabb? Killen fingrade mig i arslet i fem minuter. Snabb?
Det var en läkarundersökning.
Idioten letade efter min prostata. Jag sa tre gånger att jag inte har nån.
Och mer?
-Inget. Vi fick nya kläder. -Jag ser det.
Läkaren skrev i en anteckningsbok.
Och de gav mig blodtrycksmedicin.
-Det var schyst. -Ja, det var snällt.
-Helt okej. -Ja.
Konstigt. Det går inte ihop.
Test, fingrande… Vad håller de på med?
-Det är väl konstigt? -Jättekonstigt.
Det är väl inget konstigt? Guzman var på dem. De vill att vi är friska.
De kanske vill att vi ska jobba.
Vi måste få tag i anteckningsboken och se vad de skrev.
Du har rätt. Vi måste klara upp det här.
Nej! Om de kommer på oss hamnar vi i skiten. Mormor med.
Så gör ingenting. Okej?
Vad?
-Hörde du din syster? -Så klart.
-Och? -Vi gör det inte.
-Tack.
Jag är helt slut.
Vi gör det. Vi måste få tag i anteckningsboken.
Led dina föräldrar av kronisk sjukdom, som diabetes, kolesterol eller högt blodtryck?
Jag vet inte. Jag kände dem inte.
De dog när jag var liten.
Av vad?
Mamma dog i en bilolycka
och pappa dog av fibromyalgi. Så synd.
Omöjligt.
Man får sömnproblem av det. Man dör inte.
-Det är vad jag har fått höra. -Det är omöjligt. Får jag titta?
Men jag var väldigt ung när han dog.
Jag vet så lite om honom.
-Mår du bra? -Nej!
Det är svårt att prata om min pappa.
Herregud, han gråter.
Vet ni hur det är att inte känna sin pappa?
De sket fullständigt i mig. De sket i mig.
Vet ni vad barnhemmet gav mig när jag fyllde tio?
Batterier!
Jag svär på min döda mors liv!
Batterier! AA! Fattar ni?
Jag hade inte ens några leksaker!
-Gertrud! -Fattar ni? Några jävla batterier!
De sket i mig!
Batterier!
Jag är ingen samtalsterapeut. Nu räcker det. Skärp dig.
Jävlar!
Fan!
Jag tror att jag…
…svimmade till.
Det är bra nu.
Jag mår bra.
-Sa du att du följer med oss? -Nej, oroa er inte.
-Och om vi inte är välkomna? -Du är så irriterande.
Alla vi behöver är här. Justitieministern, polischefen…
Så försök uppföra er, särskilt du, Aïda, så ordnar sig allt.
Kan du presentera mig och låta mig sköta det?
Ja, jag är inte dum.
Det får inte bli sent. William har trillingarna.
Vem bryr sig om William? Betalar du per timme?
Vad sa du om William?
-Du tog upp William! -Nu räcker det!
-Men hon… -Jag har fått nog, Youssef!
Inte ett ord till!
Jag är less! Här är det.
Herregud.
-Det är alltid jag. -God kväll!
Genom korridoren till höger. Ha en trevlig kväll.
Akta hatten.
Det här är underbart!
Vad är det här?
Tack så mycket!
Ta på de här.
Fan, vi kan inte vara här. Du sa att det var en middag. Vad är detta?
Jag visste inte, jag lovar. Men det här är en perfekt miljö!
I en sån här situation är allt tillåtet.
Följ mig. De måste vara där bak.
Bra, ponken.
Perfekt.
-Youssef -Ja. Hej.
-Hej, hur är det? -Bra. Själv då?
Bra.
Pappa, kan du sluta? Jag försöker hälsa på Sandrine.
-Okej. -Tack.
Otroligt. Hur är det, raring?
-Hur är det med dig? -Bra.
-Bra? -Som du ser.
-Du verkar må bra. -Jag har haft semester.
-Jaså? -Ja.
Det är viktigt att rensa huvudet och inte bara tänka på jobbet.
Underbart. Är Frédérique här?
-Jag såg henne i det bakre sovrummet. -Tack.
Kom så får ni träffa polischefen.
-Hej, vackra paradisfågel. -Kom hit.
Vart ska du?
Vi är inte nära att fånga dem. Vi försöker komma in i… fallet.
Jag vill tro er.
Men ni måste förstå att Cavillans tog dem. De försökte inte rymma.
Fan, om Cavillans har gjort det här sitter de i skiten.
Jag vet.
-Så vi måste ordna en räddningsaktion. -Det är inte upp till mig.
Fan. Jag har pratat med inrikesministern.
-Jag är sur. -Varför?
Han gör ingenting innan han vet var Hazans är.
-Fan. -Ja.
Var är din bror?
Jag vet inte.
Den lilla grisen har säkert skitkul.
Vems ganache är det här?
-Farbror Youssefs! -Just det.
Hemligheten är att vispa ordentligt. Det där är min syster, Aïda.
Det här är Claudine and Huguette. Mina vänner.
Jag visade dem… Vem vill smaka?
-Jag. -Okej.
Sluta nu. Vi måste gå. Var är kapprummet?
-Slut. -Vi ses, Huguette.
Kom förbi chokladbutiken. Kram, tjejer.
Kom så går vi.
Du kan sova hos mig. Du mår du bättre i morgon.
Nej, jag lovar…
Jag mår bra. Jag tar mig hem.
Självklart.
-Fan. -Fan.
Fan!
-Ali? -Vad gör du i Aïdas soptunna?
-Sch! Vänta! -Vad är det?
Jag gömmer mig.
Jag visste att han levde. Jag visste det!
-Är de andra också i Paris? -Nej.
De satte oss på ett plan, men jag lyckades fly.
Jag sprang som en galning medan de sköt. Jag sicksackade mellan kulorna.
-Jäklar. Dödade de dig? -Va?
-Nej. -Vad du skrämde mig. Han skrämde mig.
-Det är bra att de satte dem på ett plan. -Ja, de får flygpoäng.
Om de hade velat döda dem hade de gjort det.
-Var är planet? -Jag vet inte.
Jag vet inte.
En läkarundersökning, som ni.
Men konditionstestet sket sig.
-VI har inget mer att säga. -Inte?
-Så är det. Vi ses. -Ta fram anteckningsboken.
-Den är tom. -Va? Har han rivit ur sidorna?
-Fan, ni stal anteckningsboken! -Va?
Lyssnar du aldrig?
-Idioter. -Vi tänker inte bara sitta här.
Jo. Vi skulle gilla läget i tre månader. Fan!
Vad står det?
Ingenting.
Ingenting? Så allt var förgäves. Bra jobbat.
Jag vill se.
-Fan! -Försiktigt. Den måste tillbaka.
Lugna ner dig.
-Det står nåt här. -Vadå?
Jag ser ingenting.
Jävlar.
-Är det från Daft Punk? -Nej, det är tyska.
-Det är era namn. -Var?
"Gérard." Och priser bredvid.
-Varför priser? -Det kan inte vara bra.
Vänta. Leber låter som mormors rätt "gehakte Leber".
-Det är jiddisch. -Vad betyder det?
-Hackad lever. -Jätteäckligt.
-Nej. -Jo.
Vänta. Leber…
-Det är "lever" på tyska. -Ja.
De vill ha våra organ!
Undertexter: Rosanna Lithgow