Mama, molim te.
Ne grizimo ruku koja nas hrani. Čeka nas zarada.
Ne, ne možemo ih uzeti. Rizik je prevelik.
Mama, taj je liječnik najbolji.
Svi ga zovu bavarskim urarom.
Takav nadimak nije slučajnost. Sam se pobrinuo za braću Bogdanoff.
Jesi li vidjela kakvo im je lice dao?
U trenu je te pedere pretvorio u muškarce. Ne možeš reći da nije to dobro odradio.
Pripadaju Guzmanu, ne nama.
A stari je slab.
Ako nam umre i ne možemo ga vratiti kartelu,
u govnima smo.
Mama, čini mi se da ne slušaš. Slušaj.
Uzet ćemo ih,
pažljivo ih otvoriti,
uzeti svakome po jedan bubreg, zatvoriti ih,
vratiti ih Guzmanu i uzeti svoj novac.
Nitko nije ništa čuo ni vidio. Ništa lakše. Kunem se.
Vjeruj mi, mama. Molim te.
Barem ovaj put.
Razmislit ću.
NETFLIXOVA SERIJA
Ovo je oko 350 grama Josephove jetre.
-Odgovara? -Vrlo dobro.
Još nešto?
Imate li koje srce?
Neko srce… Da.
Da.
Jedno, ali Gérardovo je.
-Je li dobro? -Nije iste kvalitete, ali je jeftinije.
Ne može stajati. Treba ga brzo pojesti ili ide u smeće.
Savršeno. Za večeras je.
Prodano.
A Gérardova pluća su gratis.
Crna su, no imate li psa, svidjet će mu se.
Baš ste ljubazni. Hvala.
Još nešto?
Tata?
Hej, tata? Zemlja zove tatu.
Da. Što? Ovdje sam.
-Pardon. -Sjajno. Što misliš?
O čemu?
Hajde, Aure. Objasni opet.
Zakopali smo pet milijuna eura u šumi.
Mislim da je to dovoljno za sve.
Jeste li vi ludi?
Pokušamo li kupiti svoje organe od njega, uzet će nam i novac i organe.
Olivier ima pravo.
Umrijet ćemo siromašni i to je to.
Prestani to govoriti. Nitko neće umrijeti.
U teci nije pisalo „Herz“. Neće nam uzeti srca.
Ne, Aure, fućka mi se je li pisalo „Herz“.
Ne želim živjeti ostatak života s pola pluća,
jednim bubregom i pola jetre.
Moramo otići, kažem vam.
-Da… -Onda moramo ići ovuda.
Ima dima. Netko nam može pomoći.
Ili barem ima telefon.
Vidjeli smo tu kuću. Predaleko je.
Ionako nećemo izdržati pet minuta u južnoameričkoj divljini.
Zašto misliš da smo u Južnoj Americi?
Natpis na španjolskom ne znači da smo u Južnoj Americi.
Da, znam.
Mislim tako jer je vrlo vlažno
i zglobovi me ubijaju.
Eto, zato.
U Gérardovu obranu,
moram priznati da sam nekoliko puta čuo ružičastogrle tukane.
Budući da je doba sezonske migracije,
logično je da su sad u Južnoj Americi.
O čemu govoriš?
-O čemu govori? -Što?
Dvaput si išao u lov i sad si stručnjak za ptice.
To je ludo.
Ne, nije to.
Ružičastogrli tukan spada u osnove ornitologije.
Fućka nam se za tukane.
-Istina, brate. -Da.
Koga briga gdje smo? Vani su ljudi s oružjem. Kako da izađemo?
To je istina. Ima pravo. Ne možemo…
Ne možemo samo pobjeći.
Moramo kupiti vrijeme da smislimo plan.
A kako točno?
OK, skužio sam.
Znam.
Moramo se razboljeti.
-Kako to misliš? -Da.
Žele naše organe. Razbolimo li se, neće ih uzeti. Bit će zaraženi.
Jebemu, genijalno. Pardon…
-Hvala. Mislio sam da ćeš to reći. -Da.
OK, super.
Kako ćemo se razboljeti?
Prljavi gade! Imao si je!
Posudio sam ti je prije 10 godina.
-Yousse? -Što?
-Sigurno nas nitko nije slijedio? -Sjedni. Prestani paničariti.
Normalno je da si paranoičan nakon svega toga.
Bez brige. Nitko nas nije pratio.
A oružje? Jesi li mi donio?
Ako se netko pojavi, moram se moći obraniti.
Stavit ću ga ovdje.
Ali budi oprezan. Rabi ga samo u pravoj nuždi.
-Da. -Bez zafrkavanja.
Ni makac, kurvini sinovi, ili ću vas ubiti!
Šalim se.
-Kako si, Ali? -Dobro.
-Jesi li se usrao? -Što?
Ti momci su pravi lupeži. Moraš biti žilav!
Prestani! Zar ne vidiš da nije dobro? Ne slušaj je.
Razmislila sam. Nazovi prijatelje da nađu Pénélope Cavillan.
-Tako ćemo naći Hazanove. -Koje prijatelje?
Kompiće iz zatvora.
Nemam kompiće iz zatvora. Ja sam slastičar. Nevjerojatno.
Ne možeš me zavarati igrokazom „Radnik godine“.
Ozbiljan sam. Prekinuo sam veze s tim svijetom.
Ne vraćam se u tu priču.
Dobro.
Nadam se da znaš
da ako se Joseph ne vrati, William će ti biti šogor.
Nemoj mi poslije doći cmizdriti kao velika beba.
To je izbor moje sestre. Što želiš da učinim?
OK. Dobro.
Ali kad sam zadnji put čula da William govori o tebi…
rekao je…
Ne znam što to znači, ali rekao je da si crnčuga.
Pravi crnčuga, rekao je.
-Stvarno? -Da.
Rekao je da si govno. Rekao je: „Da, govno je“.
-Da? -Da.
A onda je rekao da…
Onda je prestao govoriti o tebi.
Ali dobro, samo naprijed.
Nastavi raditi svoje male slastice.
Nitko te neće spasiti od pakla.
Tvoj je pakao William.
Znaš što? Hvala, Clém.
Obavit ću nekoliko poziva. Taj će šupak vidjeti tko je crnčuga.
Eto. To se traži!
Sad vidim kako su ti muda nabrekla.
Pusti moja muda. Ali nemoj reći mojoj sestri.
Jer će me ubiti, majke mi.
-Zbog tvojih velikih muda? -Ne! Ne to.
Zbog poziva koje ću obaviti.
Aha, bez brige. To se ne događa u mojoj kući. Ostaje između nas.
Tata, popij još malo. Popio si manje od mene.
-Siguran si u vezi ovog? -Da, puno je bakterija. Upalit će.
Ali ne razmišljaj o tome.
-U tvoje zdravlje. -Da, za zdravlje.
Moglo bi se tako reći.
-Tata? -Što?
Želim se ispričati za ono sinoć. Stvarno.
Da, ružno sam govorio o Catherine.
Ne, i ja sam kriv.
Lako se uvrijedim. Nisi primijetio?
-Da, ali razumijem. -Zabrinut sam.
Bojim se da se neće snaći bez mene.
Ne, ne brini se. Mislim da…
Financijski, prije nego što te upoznala,
sigurno se uvijek snalazila.
Kako to misliš?
S novcem.
Mislim da će se snaći.
Zašto govoriš o novcu?
To je… Čekaj.
-Nisi li na to mislio? -Što to govoriš?
Ništa.
Kažeš da sam ljigavi starac i žena bi me voljela samo zbog love?
-Nipošto. Kunem se. -Da.
To je bio loš izbor riječi.
-Loše sam se izrazio. -U redu je. Dosta.
Tata, ozbiljno.
Jebemu.
Bravo, Jo. Vrlo diplomatski.
Ma daj, dosta.
Ti si rekla da je Catherine bomba. Žao mi je, ali no to je čudno.
Da, rekla sam da je lijepa žena.
Ali nisam rekla da je kurva.
Kurva…
Jebote…
Ima okus po pišalini.
Ozbiljno? Jebote.
Smirit će se. Poznajem ga. Ispričat ću se i smirit će se.
Ja bih trebao biti najviše zabrinut.
Ne znam kako će se Aïda snaći s trojkama.
Bez brige. Aïda će se snaći.
Ne, ne snađeš se kad si sam s troje djece.
Jadna Aïda.
Slušaj, Jo.
Nisam to htjela spomenuti, ali vidim da si jako zabrinut.
Aïda nije sama.
Što?
Nije sama.
Ima…
Da.
Upoznala je nekoga.
Tko je taj kurvin sin?
Ne znam. Ne poznajem ga.
Kaže da je jako drag,
a najvažnije je da ga trojke obožavaju.
Dobro, što to govoriš?
Ima li on ime?
Da, naravno. Zove se William.
-William? -Da.
Poznaješ ga?
Ne mogu vjerovati da hoda s njim.
Njezin jebeni kolega. Taj kurvin sin.
Znam tko je to, šupak s jebenom bradicom.
Da.
-Govno jedno. Šupak. -Da.
Stalno se šepuri sa svojim malim naočalama, misli da je Obama.
Obama ne nosi naočale.
-Da, nosi! -Da.
-Obama nosi naočale! -Da.
Slušaj. Moraš gledati pozitivnu stranu.
Očito je jako teško…
ali barem znaš da nije sama s djecom.
Fućka mi se.
Ja sam šef svoje obitelji.
-Da. -Ne William.
Naravno. Nitko neće zauzeti tvoje mjesto. Ne kažem to.
Hej, ljudi. Našao sam neke gljive.
-Ovo je sjajno za obolijevanje. -Da vidimo.
Što radite? Jeste li ludi?
-Želite umrijeti? -Neću ih ni taknuti.
Imam osjetljiva crijeva. I plinove.
Zaboravi, tata. Imam drugi plan.
Vidjela sam da čuvar ima iPhone.
Zadat ću mu visoki udarac, Face ID, Google karte, zovemo policiju i odlazimo.
Misli da je Conor McGregor.
Slušaj. Vježbala sam MMA s Élo. OK?
-Pravi sam stroj. -Stroj…
-Za pranje rublja, da. -Da, perilica suđa.
Da? Ne vjerujete mi?
Tata. Pokušaj me udariti.
Dušo…
Pusti tatu. Čuvari nisu deve od 70 godina.
Imaš pravo. Dobro.
-Hajde, Olive. Pokret. -Polako.
Hajde, pokušaj me udariti.
Hajde, dušo. Udari ga zbog komentara o devi.
Neću te udariti. Sestra si mi.
-Hajde. Pokušaj! -Prestani. Ne budi glupa.
-Jo. -Stani.
-Udari me. -Ne!
Zamisli da sam Aïdin dečko, može?
Hajde.
-Ne igraj na to. -Hajde, govno jedno.
-Ne igraj na to. -Navire li ti gnjev sad? Hajde. Udari me.
Hajde, jebemu.
Zamisli da je jebem pred trojkama.
Tucam je kao divljak, prljava kuja!
Tucat ćeš je kao divljak, seronjo?
-Aure, jesi dobro? Jebote! -Kvragu, kakav udarac!
Mislio sam da će se izmaknuti.
Nisi je morao udariti kao idiot.
Nokautirao si je.
Oprosti, ali rekla je „Hajde. Udari me.“
-Navukla me pričom o MMA. -Ti si idiot.
Kako bilo…
I ti, Olive. Mogao si ga obuzdati.
Što?
Ništa. Jebemu.
Pardon, ne mogu se usredotočiti.
Razmišljam o tome što je liječnik rekao o mom ocu.
Gérarde, rekli su ti da je moj otac umro od fibromialgije, zar ne?
To mi je rekla tvoja majka.
Jesi siguran? Samo je to rekla?
Što bi želio da je rekla?
Zvao se Laurent Pariente. Bio je poslovni čovjek.
Normalan tip. Ništa ludo.
Odrastao sam, jebemu. Ako je bio u biznisu, reci mi.
Kakvom biznisu, Olive? Tekstilnom?
Ne, u organiziranom kriminalu.
Ako je poginuo u pljački, imam pravo znati. To je sve.
Fantaziraš.
Izmišljaš.
Filmski zapleti. Smiješan si.
Što je ovo?
Jebemu, ogroman je.
Ne!
Ne.
-Olive? -Što radiš ovdje?
-Jebemu, Olive. Gljive su žestoke. -Što? Ovo?
Ne, imam to sranje 6 mjeseci, no više nije zarazno.
Ne mislim na tvoja jaja, već na gljive koje smo jeli. Čudno djeluju na mene.
Što? Jesi li na tripu?
-Ne! -Kunem se.
-Jebote. -Pomozi mi.
-Što to radiš? -Daj ruke.
Dođi.
Jebemu!
Brate, što je ovo?
Jebemu, baš si isklesan. Da.
Kakav ludi cuerpo.
Ne znam. Radio sam sklekove.
Jebote! Čak je i tvoj kurac moćan.
Kakav je to komad mesa?
Debeljko dodiruje pod.
Bože, kao tobogan je.
Ne udaraj ga. Ogrebat ćeš mu glavu.
Samo malo. Imaš pravo. Počinje.
Gleda me.
Osjećam kako mi se glava usijava.
I ti.
-Da, čudno se osjećam. -Ludo.
To je ludo.
-Imaš pravo, jebemu. -Mogu ga dotaknuti?
Da, dotakni ga, ali…
Ajme, koja težina…
Ne osjećam se dobro.
To je kao didgeridoo.
Jesi siguran, Slamčice?
Radio je s Cavillanovima?
Tako je, Pénélope.
Da, ona. Radio je s njom?
Sigurno se tako zove?
S „K“ na kraju?
OK, stari. Super si.
Znaš što? Doći ću do tebe uskoro.
U redu, nazvat ću te.
Objasnit ću ti.
Dao nam je ime, ali…
Ime zvuči staro, kunem se.
Slamčica je na lijekovima.
Nevjerojatno. Ne zanima me Slamčica.
Koje je ime?
Rekao je Luka Finanouk.
Savršeno.
Imamo ga.
-Imam siguran način da nađem ljude. -Nema šanse.
Dobro došli u 118 218.
Ozbiljno misliš?
Grad?
Pariz.
Rekli ste Trouville.
Ne, nisam. Rekla sam Pariz.
Pariz.
-Parigi. -Halo? Mogu li vam pomoći?
-Da, gospođo, nije Trouville. Pariz. -Na Trouvilleu ste. Morate početi iznova.
-Moram početi iznova? -Da, nažalost.
Pokušajmo onda s Trouvilleom. Što da kažem?
Slovkajte ime.
Finanouk, piše se kao što se čita. F kao Farhid.
S „K“ na kraju, kao u Catherik.
Koja budala.
Mislim da sam našao nešto…
I ja.
Pripremi se.
U Trouvilleu…
nema Finanouka.
Dosta s Trouvilleom. Nemamo vremena.
Jedini Luka Finanouk kojeg sam našao na internetu je financijski savjetnik.
Rekao sam ti. Slamčici nije dobro. Dao mi je ime svog bankara.
To je baš lijepo.
Kako to misliš? To uopće nije tip osobe koji tražimo.
Čak volontira u azilu za pse.
To je sve što sad imamo, pa vrijedi istražiti.
Pratit ćemo ga i staviti mu špijun bubu.
Bubu?
Pričaš gluposti, Boga mi.
Što radimo ovdje?
-Nismo li se tuširali? -Ne razumijem.
Jesmo li prošli kroz ovaj zid?
Ne možemo prolaziti kroz zidove, Olive.
Jebemu, Olive.
To je od gljiva.
Halucinogene su.
Ne!
-Znači li to da smo još pod tušem? -Jebote, koje sranje!
Sjajno! Tu je računalo.
Možemo poslati poruku policiji da nas mogu naći.
Ovo će usrećiti Aure.
-Što? -Tu je neka odjeća.
Uzmi je!
Sranje!
Što?
Čuvari! Čuo sam ih. Moramo ići.
Moramo naći sigurno mjesto.
Hajde. Idemo na plan B.
Što je plan B?
Ne funkcionira.
Zaboravi.
Nemoj…
Dobro, nema više planova.
Izvući ćemo se.
To je dobro. Hajdemo.
Tako.
Odmah ćemo na internet
i pozvati pomoć.
Ne! Olive!
-Što? -Nije uključen!
Ne! Nije uključen! Uključi ga, Olive! Utičnica je točno ispred tebe.
Traži lozinku. Ne!
Ne paničari.
-Možeš provaliti lozinku. -Razmisli!
Vatrozid me pokušava zaustaviti.
Da vidimo tko je jači.
Pokaži nam što imaš.
Što misliš…
o ovome?
Olive.
Upao sam u sustav.
O, Bože.
Jebemu, dolaze. Idemo odavde.
Moramo ići. Uzmi uže za preskakanje.
-Uzmi i roštilj. Da možemo prigristi. -Dobro.
-Jebote, nisi ga uzeo. -Ne.
Ne znamo gdje su.
Otišao sam na tuširanje s njima.
I ne znam kamo su otišli.
-Lažov. -Ne.
Smatrate me budalom.
Bacit ću vas na pod i razbiti zube pijukom.
Molit ćete me za milost. Odgovorite mi na pitanje. Lako je.
Gdje su?
Ne znamo gdje su. Stvarno.
-I ti lažeš. -Ne znamo gdje su.
Jebote! Molim vas!
Prestanite.
Prestanite. Preklinjem vas.
-Želiš nešto reći? -Da.
Dobro, moj sin, Joseph…
Jednom je rekao da ako budemo izašli i tražili pomoć,
da ćemo krenuti prema moru.
-Prema moru? -Da, htio je plivati.
Plivati.
OK, napredujemo.
-Pa, da. -Pošalji momke na obalu.
Ja sam magarac, a ti si utjelovljenje pronicljivosti.
-Što to govoriš? -Gérard ti je lagao.
Poznajem ga. Znam kad laže.
Što želiš da učinim?
Želiš da ga upucam da progovori?
Smiri se. Daj da razmislim.
Pronaći ću drugi put do informacije.
-Imam adresu samostana. -Što?
-Imam adresu samostana. -Ma daj!
Samostan Santa María del Carmen, Samiento, Kolumbija.
-Vidjela sam u kapelici. -Jebemu, znao sam da smo u J. Americi.
Napokon mogu provesti svoj plan u djelo.
Izvući ću nas odavde.
Koji je to vrag?
Boca koju ćemo baciti u more.
Stavit ću poruku unutra.
Šališ se?
Posljednja poruka u boci putovala je 129 godina.
-Vidjela sam na vijestima. -Znam.
Zato radim brodić. Stavit ću bocu u njega i stići će deset puta brže.
-Dobro. -Da.
Nisam shvatila. Kul. Onda smo spašeni.
-Da. -Za 13 godina.
Gđice Sveznalice, imaš li bolju ideju?
Već sam ti rekla.
Zapalimo ćeliju, dođu stražari, razbijem jednog,
Face ID, adresa samostana, odlazimo.
Da.
Dušo, znaš da te volim. Ne želim te uvrijediti,
ali s obzirom na udarac koji si primila…
Nastavit ću raditi na svom brodiću.
Za svaki slučaj.
Nema problema.
Jebote.
Zaista smo se izvukli.
Bez ogrebotine.
Kamuflaža ti sjajno stoji.
Stvarno?
Mogu uzeti malo te boje?
Hvala.
Jebote.
Kuća je ondje.
Tamo gdje je dim. Hajdemo.
Da.
Stani. Polako.
Da, znam.
Hajde.
Tako, Gaëtane.
Hajde. Samo hrabro, Gaëtane!
KUĆA YOUSSEF ČOKOLATERIJA - PARIZ
Vrijeme je za šou!
Nije. Nemoj se zanositi. Siguran sam da taj klošar nije naš tip.
Kamion ti je grozan. Sibirska hladnoća.
-Vani je toplije. -Nemam izbora. To je hladnjača.
Zar ne vidiš čokoladnu bistu nogometaša?
Dostavljam ga u srijedu. 6000 eura, kao transfer igrača.
-Ti bokca! -Da.
Sjajno. Stvarno izgleda kao Lilian Thuram.
-To je Giroud. Što to govoriš? -Giroud?
-Pa da. -Onda je katastrofa.
Pravo sranje.
Uopće mu ne sliči. Oči ne valjaju.
-On je broj devet, ovako drži ruke. -Moraš iznova. Oprosti.
I samo tako si mu dao crno lice?
To je tako rasistički. Rasistu!
Nije rasistički. Tip voli tamnu čokoladu.
To ti govorim.
Rasistički je voljeti tamnu čokoladu…
kad si bijelac.
-Što radiš ondje, stari? -Radi.
Kunem se, radi.
Hajde.
Uđi, slatkišu.
Evo. Uspjelo je. Sad ga možemo prisluškivati.
Evo. Uzmi keks.
Hajde.
Nisam baš ovako zamišljao svoj brod.
-Poslužit će. -Jebemu, zagrijava se.
Hajde.
Reci mi, tata.
Kako planiraš poslati brodić?
Bez brige.
Za sve sam se pobrinuo.
Idi, moja Béné.
Jedri.
Otplovi, Béné.
Sranje! Ne!
Nemoj mi to raditi, Béné.
Sranje!
Hajde. Požuri, Olive.
Olive!
Olive?
Dođi, sine.
Dođi jesti svoj tost.
-Tata? -Da, ja sam.
Dođi.
Evo.
Znam da sam izbivao u zadnje vrijeme, no ipak me prepoznaješ, zar ne?
Naravno.
Žao mi je. Nije bilo lako u zadnje vrijeme.
U bijegu sam.
Sranje! Što si učinio?
Jacquo i ja išli smo u pljačku i krenulo je po zlu.
Morali smo se razdvojiti da zbrišemo muriji. Vidiš ovo?
Jacquo Mesrine?
Očito.
Uglavnom, izgovara se bez „S“.
Jacquo ti je kum. Nemoj me osramotiti.
Da, oprosti.
I nikad ne zaboravi…
Kakav otac, takav sin.
Dobro?
-Kakav otac, takav sin. -To je to.
To je dobro.
Takav sin.
Dobro, tata.
Dođi ovamo.
Kako si?
Nije sjajno.
Moraš naći Olivea.
Tako je. Idi.
Denise?
Da, ja sam.
Josephe, pridružite mi se.
-Dobra večer. -Kako ste, srećice?
Kako ste? Jeste li dobro?
Aïda.
Je li itko pronašao ogrlicu individualnog imuniteta
i želi je koristiti večeras?
Da.
Pokažite mi je, Josephe.
Nemam je.
Dobro.
Svi ste glasali.
A sad ću prebrojiti glasove.
Ovo je prvi listić.
Joseph.
Jebemu. Ne.
To si ti, zar ne?
Joseph.
Kladim se da si to ti.
Hajde. William.
William.
Yes!
To je moj glasački listić. Šupčino.
Dva glasa protiv vas, Josephe. Jedan glas protiv Williama.
William.
-William. -Ne.
Joseph je.
Što?
Djeco, jeste li glasali protiv tate?
Ovo je predzadnji listić.
Možda je to odlučujući glas.
Molim te, neka bude William.
Joseph.
Jebemu. Ne mogu vjerovati.
Prelazim na posljednji listić.
Nažalost, to neće promijeniti ishod.
Čemu onda ovo? Odlazim.
-Joseph. -Joseph.
Da.
Josephe, uzmite torbu,
uzmite svoju baklju i pođite sa mnom.
Josephe,
pustolovi iz plemena Hazan-Benkikir
odlučili su te eliminirati,
a njihova je presuda neopoziva.
Stanite pored mene.
Imate priliku posljednji put razgovarati
s članovima obitelji.
Neću lagati. Jako sam razočaran.
Vrlo tužan.
Aïda, imam posljednju želju.
Ako te William bude guzio…
obećaj mi, molim te,
da to nećeš raditi pred djecom.
To je opasno.
Williame…
Iako ne marimo jedan za drugoga,
budeš li guzio Aïdu…
Da.
Molim te…
Nemoj to raditi pred djecom.
Recite mi, Josephe, što mislite pod „guziti“?
To je izraz…
koji znači „u guzicu”.
Dobro.
I posljednje riječi za moju djecu.
Djeco…
Ako William bude guzio mamu…
zatvorite oči, može?
Opasno je.
Eto.
-Jo? -Da?
Što radiš?
Ništa.
Krenimo.
Pokret.
Miriše na govna.
Povraćat ću. Kunem se.
Jesi OK, tata? Želiš pomoć?
Ne pogoršavaj! Ne vidiš da sam već dovoljno u govnima?
I to duboko!
Evo ga.
Nema ga. Moja Béné je otišla.
Što radiš ovdje?
Nemam pojma. Sigurno misle da radim s vama.
Dušo, drago mi je što te vidim.
Mislim, nisam sretan. Ali ipak sam sretan.
Čekaj. Prekriven sam govnima.
-Tako me bilo strah. -Dušo.
Gdje su ostali?
Odveli su baku kad smo došli.
Oteo ju je neki kartel.
Bože, to je užasno.
Ne, sigurna si. Bez brige.
Ja sam ovdje. Znam se nositi s kriminalcima.
Kako to misliš, tata?
Saznali smo da žele…
Samo malo. Nemoj je zabrinjavati.
Sve je u redu, ljubavi.
Je li kartel odveo i Josepha i Oliviera?
Ne, bili su nestašni i pobjegli su.
-Znaš li kamo su otišli? -Da, u kućicu pokraj šume.
No rekao sam Léonardu da su otišli prema moru da ih zbunim.
To je stara Mossadova tehnika.
Odlično.
Savršeno.
Ljubavi.
-Čekaj. -U redu je.
Idem ovamo.
Tvoja majka dala mi je ovo za tebe.
Destilerija?
Idi. Što čekaš?
Silazim s tripa. Osjećam se bolje.
Da, i ja.
No iscrpljen sam.
Tako sam žedan. Glava me boli kao luda.
Drži se. Imamo još oko 200 metara.
Nije li to policijska sirena?
Ne čujem.
Jebemu, policijski auto!
Hej! Stanite!
-Policija! -Policija!
Trepere prednjim svjetlima.
Dolazimo!
Dobro, dolazimo!
Hajdemo onamo!
Razumijete li što govorim, señor?
Da, razumijem.
Bez brige.
Posve ste sigurni.
Pobrinut ćemo se i za vašu obitelj. No prvo idemo u policijsku postaju.
Policijska postaja.
To je dobro.
Spašeni smo, jebemu!
Ovo je sjajno. Moći ćemo spasiti ostale.
Jebemu, tako sam se uplašio.
Samo malo. Je li to samostan?
Vraćaju nas u samostan.
Sve je u redu. Idemo kući.
Jebote, eno Léonarda.
-Ovo nije moguće. -Ne. Jebemu.
Nevjerojatno.
Dakle, šupci, htjeli ste otići bez pozdrava?
Ne, uopće. Olivier i ja…
Ne dobijem čak ni pusu u vrh moje kobase?
Nisam vam rekao da pazite što radite?
Da.
Želite se igrati?
Onda ćemo se igrati.