‎Mamă, te rog! Să nu ratăm șansa asta! ‎Putem face mulți bani.
‎Nu, nu sunt de acord. E prea riscant.
‎Mamă, doctorul ăla e cel mai bun.
‎Toată lumea îi spune ‎„ceasornicarul bavarez”.
‎Un asemenea nume nu e o coincidență. ‎El s-a ocupat de frații Bogdanoff.
‎Ai văzut ce față le-a făcut, ‎cu bărbia aia?
‎I-a transformat imediat în bărbați.
‎Nu poți să spui că n-arată bine.
‎Sunt ai lui Guzman, nu ai noștri.
‎Iar bătrânul e fragil.
‎Dacă moare și nu-l dăm înapoi cartelului, ‎suntem în rahat.
‎Mamă, simt că nu mă asculți. Uite ce e!
‎Îi vom lua,
‎îi vom deschide cu grijă,
‎luăm de la fiecare câte un rinichi,
‎îi dăm înapoi lui Guzman și ne luăm banii.
‎Nimeni nu vede și nu aude nimic. ‎Floare la ureche. Jur!
‎Ai încredere în mine, mamă! Te rog.
‎De data asta.
‎Mă mai gândesc.
‎UN SERIAL NETFLIX
‎Aici aveți cam 350 de grame ‎din ficatul lui Joseph.
‎- E bine? ‎- Foarte bine.
‎Altceva?
‎Niște inimă aveți?
‎Niște inimă…
‎Da. Am una, dar e a lui Gérard.
‎Asta e bine?
‎Nu e aceeași calitate, dar e mai ieftină.
‎Și trebuie preparată repede ‎că, altfel, se strică.
‎Perfect! E pentru diseară.
‎Vândută!
‎Plămânii lui Gérard sunt din partea casei. ‎Sunt negri, dar câinelui îi vor plăcea.
‎Sunteți drăguț. Mulțumesc!
‎Altceva?
‎Tată?
‎Tată? Pământul către tata!
‎Da. Ce este? Sunt aici.
‎- Scuze! ‎- Super! Ce părere ai?
‎Despre?
‎Hai, Aure! Mai explică o dată!
‎Am îngropat cinci milioane de euro ‎în pădure. E suficient să plătim totul.
‎Sunteți nebuni?
‎Dacă-l plătim să nu ne ia organele, ‎ne va lua și banii, și organele.
‎Olivier are dreptate.
‎O să murim săraci și gata!
‎Nu mai spune asta! ‎Nu o să moară nimeni, da?
‎„‎Herz‎” nu era în carnet. ‎Nu ne vor lua inimile.
‎Nu! Nu-mi pasă dacă „‎Herz‎” ‎era sau nu era scris.
‎Nu vreau să trăiesc cu un plămân, ‎un rinichi și o jumătate de ficat, bine?
‎- V-am zis că trebuie să plecăm. ‎- Da, dar…
‎Trebuie să mergem pe acolo. ‎E fum. Poate ne va ajuta cineva.
‎- Sau vom găsi un telefon. ‎- Am văzut casa aia. E prea departe.
‎Și nu vom rezista cinci minute ‎în sălbăticia sud-americană.
‎De ce crezi că suntem în America de Sud?
‎Dacă aici scrie în spaniolă, ‎nu înseamnă că suntem în America de Sud.
‎Da, știu.
‎Cred asta din cauza umidității
‎și a faptului că mă dor încheieturile.
‎De asta!
‎În apărarea lui Gérard,
‎trebuie să recunosc ‎că am auzit cântând tucanii cu gâtul roz.
‎Și cum e sezonul migrației,
‎e logic să fie în America de Sud acum.
‎Despre ce vorbești?
‎- Despre ce vorbește? ‎- Ce?
‎Ai vânat de două ori și acum ești expert?
‎E o nebunie.
‎Nu, nu e asta.
‎Tucanul cu gât roz ‎e esențial în ornitologie.
‎Nu ne pasă de tucani.
‎- Așa e, frate. ‎- Da.
‎Cui îi pasă unde suntem? ‎Ăștia sunt înarmați.
‎Cum ieșim de aici?
‎E adevărat. Are dreptate.
‎Nu putem pleca și gata.
‎Trebuie să tragem de timp ‎ca să facem un plan.
‎Și cum tragem de timp?
‎Gata, știu!
‎Știu!
‎Ne vom îmbolnăvi.
‎- Cum adică? ‎- Da.
‎Ne vor organele. ‎Dacă ne îmbolnăvim, nu le pot lua.
‎Vor fi infectate.
‎La naiba! E genial. Scuze…
‎- Mersi! Mă așteptam la asta. ‎- Da.
‎Bine, super!
‎Dar cum ne îmbolnăvim?
‎Ticălosule! La tine era! Știam eu! ‎Ți l-am împrumutat acum zece ani.
‎- Youss? ‎- Ce e?
‎Sigur nu ne-a urmărit nimeni?
‎Așează-te! Nu te mai panica!
‎E normal să fii paranoic după ce ai pățit.
‎Nicio grijă! Nu am fost urmăriți.
‎Și o armă? Mi-ai adus o armă?
‎Dacă vine cineva, trebuie să mă pot apăra.
‎O pun aici.
‎Ai grijă! Folosește-o ‎doar în caz de urgență.
‎- Da. ‎- Nu te juca cu ea!
‎Nu mișcați, nemernicilor, că vă omor!
‎Glumesc.
‎- Ce faci, Ali? ‎- Bine.
‎- Ai făcut pe tine? ‎- Ce?
‎Ăia sunt bătăuși adevărați. ‎Trebuie să fii dur!
‎Încetează! Nu vezi că nu e bine? ‎Nu o asculta!
‎M-am gândit. Sună-ți prietenii ‎să o găsească pe Pénélope!
‎- Așa îi vom găsi pe Hazani. ‎- Ce prieteni?
‎Amicii tăi din pușcărie.
‎N-am amici pușcăriași. Sunt ciocolatier. ‎Nimeni nu înțelege. E uimitor!
‎Nu mă păcălești că ești muncitorul anului.
‎Nu, serios! Am rupt legătura cu lumea aia. ‎Nu mă mai încurc cu așa ceva.
‎Bine, fie…
‎Sper că știi
‎că dacă Joseph nu se va întoarce, ‎William îți va fi cumnat.
‎Așa că să nu plângi ca un copil după aia!
‎E alegerea surorii mele. Ce pot face?
‎Bine. În regulă.
‎Dar ultima oară când l-am auzit ‎pe William vorbind despre tine
‎a spus…
‎Nu știu ce înseamnă asta, ‎dar a zis că ești un arăbete.
‎A spus: „Un arăbete adevărat”.
‎- Serios? ‎- Da.
‎A zis că ești un rahat. ‎A zis: „Da, e un rahat.”
‎- Da? ‎- Da.
‎Apoi a spus: „Da…”
‎Și nu a mai vorbit despre tine.
‎Dar dă-i înainte!
‎Continuă să-ți faci eclerurile și pâinea,
‎dar Philippe Etchebest nu te va ajuta, ‎fiindcă iadul tău nu va fi în bucătărie.
‎Iadul tău e William.
‎Știi ce? Mersi, Clém!
‎Voi da câteva telefoane. Să se țină!
‎O să-i arăt eu lui!
‎Asta e! Ne place asta!
‎Acum ți se văd boașele mari!
‎Lasă boașele mele!
‎Să nu audă Aïda!
‎Altfel, jur că mă va ucide.
‎- Pentru că ai boașele mari? ‎- Nu! Pentru ce urmează să fac.
‎Da. Nicio grijă! Eu nu sunt așa.
‎Rămâne între noi.
‎Tată, bea puțin! Ai mai puțin decât mine.
‎Ești sigur de asta?
‎Da, e plin de bacterii. O să meargă. ‎Dar nu te gândi!
‎- Sănătate! ‎- Da… Sănătate…
‎Trebuie s-o spui repede.
‎Tată?
‎Îmi cer scuze ‎pentru seara trecută. Serios!
‎Da, am vorbit urât despre Catherine.
‎Nu, e și vina mea.
‎Mă supăr ușor. Nu ai observat?
‎- Da, dar înțeleg. ‎- Sunt îngrijorat.
‎Mă tem că nu se descurcă fără mine.
‎Nu, nu-ți face griji! Cred că, financiar, ‎înainte să te cunoască,
‎s-a descurcat mereu.
‎Cum adică?
‎Cu banii.
‎Cred că se va descurca.
‎De ce vorbești despre bani?
‎Asta e… Stai așa!
‎- Nu asta voiai să spui? ‎- Ce spui?
‎Nimic.
‎Spui că-s bătrân și că o femeie ‎mă iubește doar pentru bani, nu?
‎- Nici vorbă! Jur! ‎- Ba da!
‎Nu m-am exprimat bine.
‎- Am înțeles greșit. ‎- E în regulă. Ajunge!
‎Tată, zău așa…
‎La naiba!
‎Bravo, Jo! Foarte diplomat.
‎Mă lași?
‎Tu ai spus că Catherine e o bombă sexy. ‎Regret, dar mi se pare ciudat.
‎Da, am spus că e frumoasă. ‎Dar n-am spus că e prostituată.
‎Prostituată…
‎Ce dracului…
‎- Are gust de pișat. ‎- Serios? La naiba!
‎Se va calma. Îl cunosc. ‎Mă voi scuza și se va calma.
‎Eu ar trebui să mă îngrijorez ‎pentru familie.
‎Nu știu cum se va descurca Aïda ‎cu tripleții.
‎Nu-ți face griji! Se va descurca.
‎Nu, nu te descurci ‎când ești singură cu trei copii.
‎Biata Aïda…
‎Ascultă, Jo!
‎N-am vrut să-ți spun, ‎dar văd că ești foarte îngrijorat.
‎Aïda nu e singură.
‎Poftim?
‎Nu e singură.
‎Are…
‎Da.
‎A cunoscut pe cineva.
‎Cine e nenorocitul ăsta?
‎Nu știu. Nu-l cunosc.
‎Cred că îl consideră foarte drăguț ‎și, cel mai important, tripleții îl adoră.
‎Gata! Ce ai?
‎Are un nume?
‎Sigur că da! Îl cheamă William.
‎- William? ‎- Da.
‎Îl cunoști?
‎Nu pot să cred că se vede cu el!
‎Colegul ei. Ticălosul ăla!
‎Știu exact cine e, un nemernic cu cioc.
‎Da.
‎- Un rahat. Un nemernic. ‎- Da.
‎Mereu când îl vedeam, se fălea ‎cu ochelarii lui, de parcă era Obama.
‎- Obama nu poartă ochelari. ‎- Ba da!
‎- Da. ‎- Obama poartă ochelari.
‎Ascultă! Trebuie să privești partea bună.
‎Evident, e foarte greu, ‎dar măcar știi că nu e singură cu copiii.
‎Nu-mi pasă.
‎Eu sunt șeful familiei.
‎- Da. ‎- Nu William!
‎Desigur! Nimeni nu-ți va lua locul. ‎Nu asta spun.
‎Fraților, am găsit niște ciuperci.
‎- Clar te îmbolnăvești de la ele. ‎- Să le văd!
‎Ce faci? Ai înnebunit?
‎- Vrei să mori? ‎- Eu nu le ating.
‎Am intestine sensibile. Mă balonez.
‎Lasă, tată! Am un alt plan. ‎Am văzut un iPhone la un paznic.
‎I-l iau, lovitură de picior, Face ID, ‎Google Maps, sunăm la poliție și plecăm.
‎Se crede Conor McGregor.
‎Ascultă! Am făcut niște MMA cu Élo, da?
‎- Sunt o mașinărie. ‎- O mașinărie…
‎O mașină de spălat.
‎Da, o mașină de spălat vase.
‎Da? Nu mă credeți?
‎Tată, vino! Lovește-mă!
‎Draga mea…
‎Nu tata! Gărzile nu sunt ‎dromaderi de 70 de ani.
‎Ai dreptate. Bine.
‎- Hai, Olive, dă-te! ‎- Ușurel!
‎Încearcă să mă lovești!
‎Hai, scumpo! ‎Lovește-l tare pentru remarca aia!
‎Nu te voi lovi. Ești sora mea.
‎- Haide! Încearcă! ‎- Încetează! Nu fi idioată!
‎- Jo! ‎- Gata!
‎- Dă-mi una! ‎- Nu!
‎Prefă-te că-s iubitul Aïdei, bine?
‎Haide!
‎- Nu mă întărâta! ‎- Hai, gunoiule!
‎- Nu mă întărâta! ‎- Te-ai întărâtat?
‎Hai! Lovește-mă!
‎Hai odată!
‎Imaginează-ți că i-o trag tare ‎în fața tripleților!
‎O iau și i-o trag ca unei tobe, ‎târfa împuțită!
‎O să i-o tragi ca unei tobe?
‎- Aure, ești bine? La naiba! ‎- La naiba, ce pumn!
‎Jur, am crezut că o să se ferească.
‎Nu trebuia s-o lovești ca un idiot.
‎I-ai stins lumina.
‎Scuze, dar ea a zis: „Hai, lovește-mă!”
‎- M-a întărâtat cu MMA-ul ei. ‎- Ești un idiot.
‎Oricum…
‎Și tu, Olive! Puteai să-l ții.
‎- Poftim? ‎- Nimic. La naiba!
‎Îmi pare rău. Nu mă pot concentra.
‎Mă gândesc ‎la ce a spus doctorul despre tata.
‎Gérard, ți s-a spus mereu ‎că tata a murit de fibromialgie, nu?
‎Asta mi-a zis mama ta pe vremuri.
‎Ești sigur? Doar asta a spus?
‎Ce trebuia să-mi spună?
‎Se numea Laurent Pariente. ‎Era om de afaceri.
‎Nu e nimic neobișnuit.
‎Sunt adult acum. ‎Dacă era în afacere, spune-mi!
‎Ce afacere, Olive? Cu textile?
‎Nu, afacerea. Crima organizată.
‎Dacă a murit într-un jaf, ‎am dreptul să știu, atât.
‎Delirezi.
‎Inventezi.
‎Inventez? Ce amuzant!
‎Ce-i asta?
‎La naiba, e imensă!
‎Nu!
‎- Olive! ‎- Ce faci acolo?
‎- Olive, ciupercile sunt tari. ‎- Ce? Da?
‎Nu, le am de șase luni, ‎dar nu mai sunt contagioase.
‎Vorbesc despre ciupercile ‎pe care le-am mâncat!
‎Mă bagă în sperieți.
‎Cum adică? Ești drogat?
‎- Nu! ‎- Jur!
‎- La naiba! ‎- Ajută-mă!
‎- Ce faci? ‎- Dă-mi mâinile!
‎Vino încoace!
‎La naiba!
‎Frate, ce e asta?
‎Ce bine făcut ești! Da!
‎Ce ‎cuerpo ‎demențial!
‎Nu știu… Am făcut câteva flotări.
‎Futu-i! Până și scula e imensă. ‎Ce-i cu bucata aia de carne?
‎Umflata atinge podeaua.
‎Sfinte Sisoe, e cât un tobogan.
‎- Nu o lovi! O să-i zgârii capul. ‎- Stai așa! Ai dreptate. Mă ia și pe mine.
‎Se uită la mine!
‎Se uită la mine.
‎La naiba! Simt ceva în ‎cabeza‎.
‎Și tu?
‎- Mă simt ciudat. ‎- Nu-i așa?
‎Ce tare!
‎- Ai dreptate. ‎- Pot s-o ating?
‎Da, atinge-o, dar…
‎Doamne sfinte, cât e de grea…
‎Nu mă simt bine.
‎Parcă ar fi un tulnic.
‎Ești sigur, Pai Mic?
‎A lucrat cu Cavillan?
‎Da, Pénélope.
‎Da, ea. A lucrat cu ea?
‎Ești sigur că așa îl cheamă?
‎Cu un K la final?
‎Bine, frate. Ești grozav.
‎Trec pe la tine în curând, bine?
‎Bine, te mai sun.
‎Hai să-ți explic!
‎Ne-a zis un nume,
‎dar pare vechi, pe cinstea mea!
‎Pai Mic ia medicamente…
‎Incredibil! Nu-mi pasă de Pai Mic.
‎Care e numele?
‎A spus Luka Finanouk.
‎Perfect!
‎L-am prins.
‎- Am o cale sigură de a găsi oameni. ‎- Nu!
‎Ați sunat la Serviciul Unic al Abonaților.
‎Pe bune?
‎Orașul?
‎Paris.
‎Ați spus Trouville?
‎Nu. Am spus Paris.
‎Paris.
‎- Parigi. ‎- Alo? Vă ascult.
‎- Dnă, n-am cerut Trouville, ci Paris. ‎- Aici e Trouville. Trebuie să reapelați.
‎- Să o iau de la capăt? ‎- Da, din păcate.
‎- Voi încerca aici, acum. Ce să mai zic? ‎- Numele?
‎Finanouk, așa cum se aude,
‎cu F de la Farhid
‎și cu un K la final, precum Catherik.
‎Ce idioată!
‎Cred că am găsit ceva…
‎Și eu.
‎Ține-te bine!
‎În Trouville,
‎nu e niciun Finanouk.
‎Gata! Ajunge cu Trouville! Nu avem timp.
‎Singurul Luka Finanouk de pe internet ‎e un consultant financiar.
‎Ți-am zis… Pai Mic nu se simte bine. ‎Mi-a dat numele unui bancher.
‎E foarte drăguț.
‎Cum adică? ‎Nu e genul de tip pe care-l căutăm.
‎E voluntar la un adăpost de câini.
‎Momentan, e tot ce avem, ‎deci merită să săpăm.
‎Îl vom urmări și-i vom pune un microfon.
‎Un microfon?
‎Mă rog…
‎Ce facem aici?
‎- Nu eram la duș? ‎- Nu înțeleg.
‎Am trecut prin zidul ăsta?
‎Nu putem trece prin ziduri, Olive.
‎La naiba, Olive!
‎E de la ciuperci.
‎Sunt halucinogene.
‎Nu!
‎- Asta înseamnă că suntem încă la duș? ‎- La naiba!
‎Super! Uite un computer!
‎Putem trimite un mesaj poliției ‎ca să ne găsească.
‎Aure se va bucura.
‎- Ce? ‎- Am găsit niște haine.
‎Ia-le!
‎Rahat!
‎Ce este?
‎Gardienii! I-am auzit. Trebuie să plecăm.
‎Trebuie să găsim un loc sigur.
‎E timpul pentru planul B!
‎Care e planul B?
‎Nu funcționează.
‎Las-o baltă!
‎Fără…
‎Bine, fără planuri.
‎Vom ieși de aici.
‎E bine. Să mergem!
‎Asta e!
‎Vom intra pe internet
‎și vom cere ajutor imediat.
‎Nu! Olive!
‎- Ce are? ‎- Nu e în priză!
‎Nu! Nu e în priză! Bagă-l, Olive!
‎E o priză chiar în fața ta.
‎Cere o parolă. Nu!
‎Nu te panica!
‎- Poți afla parola. ‎- Gândește-te!
‎E doar un firewall care mă blochează. ‎Să vedem! Amândoi!
‎Arată-mi ce poți!
‎Ce zici
‎de asta?
‎Olive!
‎Am intrat în sistem.
‎Doamne!
‎La naiba, vin! Hai să plecăm!
‎Trebuie să plecăm! Ia funia aia!
‎- Ia și ‎la plancha!‎ Vom face o gustare. ‎- Bine.
‎- N-ai luat-o! ‎- Nu.
‎Nu știm unde sunt.
‎Am fost la duș cu ei.
‎Apoi, nu știu unde s-au dus.
‎- Minți. ‎- Nu.
‎Mă credeți prost?
‎Vă pun în patru labe și vă rup dinții.
‎Mă veți implora să mă opresc.
‎Răspundeți la întrebare! E simplu.
‎Unde sunt?
‎Nu știm unde sunt. Serios!
‎- Și tu minți. ‎- Nu știm unde sunt.
‎Te rog!
‎Oprește-te!
‎Oprește-te! Te implor.
‎- Ai ceva de spus? ‎- Da.
‎Fiul meu, Joseph…
‎a spus că dacă am fi scăpat ‎și ne-am fi dus după ajutor,
‎am fi mers către mare.
‎- Către mare? ‎- Da, voia să înoate.
‎Bine, progresăm.
‎- Da… ‎- Trimite câțiva oameni pe coastă!
‎Eu sunt un idiot și tu ești o vizionară.
‎- Ce tot spui? ‎- Gérard te-a mințit.
‎Îl cunosc. Știu când minte.
‎Ce vrei să fac?
‎Vrei să-l împușc ca să vorbească?
‎Calmează-te! Lasă-mă să mă gândesc!
‎Voi obține informațiile prin alte metode.
‎Am adresa mănăstirii.
‎Ce?
‎- Am adresa mănăstirii. ‎- Nu se poate!
‎Mănăstirea Santa María del Carmen,
‎Samiento, Columbia.
‎- Scria în capelă. ‎- Eram sigur că suntem în America de Sud.
‎Îmi voi pune planul în practică.
‎O să scăpăm de aici.
‎Ce e aia?
‎E o sticlă de aruncat în apă. ‎Voi pune un mesaj înăuntru.
‎Glumești?
‎Ultima sticlă cu mesaj ‎a ajuns la destinație după 129 de ani.
‎- Am văzut la știri. ‎- Știu.
‎De aceea voi face o barcă.
‎Astfel, va merge de zece ori mai repede.
‎- Am înțeles! ‎- Da.
‎N-am înțeles din prima. ‎Atunci, vom fi salvați.
‎- Da. ‎- Peste 13 ani.
‎Atunci, dră Știe-Tot, ai o idee mai bună?
‎Ți-am spus mai devreme.
‎Dăm foc la celulă, ‎vin gardienii, îl lovesc pe unul,
‎Face ID, anunțăm poliția și plecăm.
‎Da.
‎Scumpo, știi că te iubesc. ‎Nu vreau să te jignesc,
‎dar având în vedere ‎lovitura încasată mai devreme…
‎Eu tot voi lucra la bărcuța mea.
‎Ca precauție.
‎Nicio problemă.
‎La naiba!
‎Chiar am scăpat!
‎Fără o zgârietură.
‎Te-ai camuflat atât de bine!
‎Serios?
‎Dă-mi și mie vopsea!
‎Mulțumesc!
‎La naiba!
‎Casa e acolo.
‎Cea din care iese fumul. Să mergem!
‎Da.
‎Opriți-vă! Ușor!
‎Știu.
‎Haide!
‎Așa, Gaëtan.
‎Curaj, Gaëtan!
‎Începe spectacolul!
‎Ba nu! Nu te lăsa dusă de val! ‎Sunt sigur că nu e omul nostru.
‎Camionul tău e groaznic. Am înghețat.
‎E mai cald afară.
‎N-am ce face! E un frigider. ‎Am bustul de ciocolată al unui fotbalist.
‎Îl voi livra miercuri ‎pe 6.000 de euro. Cât un transfer.
‎- Măiculiță! ‎- Da.
‎E bine lucrat. Seamănă cu Lilian Thuram.
‎E Giroud. Ce tot spui?
‎- Giroud? ‎- Da.
‎Atunci, nu e bine lucrat.
‎Arată oribil. Nu seamănă deloc cu el. ‎Ochii nu-s reușiți.
‎E numărul nouă. Face așa…
‎Trebuie să-l refaci. Scuze!
‎În plus, l-ai făcut cu ‎blackface‎.
‎Ce rasist! Rasistule!
‎Nu e rasist. ‎Tipului îi place ciocolata neagră.
‎Asta spun!
‎E rasist să-ți placă ciocolata neagră,
‎când ești alb.
‎- Ce faci acolo, băiete? ‎- Merge.
‎Chiar merge!
‎Haide!
‎Intră, micuțule!
‎Asta e! A funcționat. ‎Acum, vom putea asculta.
‎Uite! Ia un biscuit!
‎Haide!
‎MICUȚA BÉNÉ
‎Nu mi-am imaginat barca mea așa.
‎- Dar e de ajuns. ‎- Se încălzește.
‎Haide!
‎Spune-mi, tată!
‎Cum vrei să-ți trimiți bărcuța?
‎Nu-ți face griji!
‎Am prevăzut totul.
‎Du-te, Béné a mea!
‎Navighează!
‎Du-te, Béné a mea!
‎La naiba! Nu!
‎Nu-mi face asta, Béné!
‎La naiba!
‎Haide! Grăbește-te, Olive!
‎Olive!
‎Olive?
‎Vino, fiule!
‎Vino să-ți mănânci pâinea!
‎- Tată? ‎- Da, eu sunt.
‎Vino încoace!
‎Ține!
‎Știu că am lipsit în ultima vreme, ‎dar tot mă recunoști, nu?
‎Bineînțeles!
‎Regret, n-a fost ușor în ultimul timp.
‎Sunt pe fugă.
‎La naiba! Ce-ai făcut?
‎Eu și Jacquo am făcut un jaf ‎care n-a ieșit bine.
‎Ne-am despărțit ca să scăpăm de poliție.
‎Vezi ce-i aici?
‎Jacquo Mesrine?
‎Evident.
‎Și se pronunță „Mérine”. ‎Știi asta! E nașul tău. Nu mă face de râs!
‎Da, scuze!
‎Să nu uiți niciodată! ‎Așchia nu sare departe de trunchi.
‎Da?
‎- Așchia nu sare departe de trunchi. ‎- Așa! E bine.
‎Bine, tată.
‎Vino aici!
‎Ce faci?
‎Nu e bine.
‎Găsește-l pe Olive!
‎Da, asta e! Du-te!
‎Denis?
‎Da, eu sunt.
‎Joseph, vino cu mine!
‎- Bună seara! ‎- Ce mai faceți, copii?
‎Ce faceți? Sunteți bine?
‎Aïda…
‎A găsit cineva un colier de imunitate
‎pe care ar vrea să-l folosească acum?
‎Da.
‎Arată-mi-l, Joseph!
‎Nu am unul.
‎În regulă.
‎Ați votat cu toții.
‎Și acum voi număra voturile.
‎Iată primul vot!
‎Joseph.
‎La naiba! Nu!
‎Tu ai fost, nu?
‎Joseph.
‎Pun pariu că tu ai fost.
‎Haide! William.
‎- William. ‎- Da!
‎Ăsta e votul meu. Poftim! Nemernicule!
‎Două voturi împotriva ta, Joseph. ‎Un vot împotriva lui William.
‎William.
‎- William. ‎- Nu!
‎E Joseph.
‎Poftim?
‎Ați votat împotriva tatei?
‎Acesta e penultimul vot.
‎Și ar putea fi votul decisiv.
‎Te rog, să fie William!
‎Joseph.
‎Nu-mi vine să cred!
‎Voi citi și ultimul vot.
‎Din păcate, nu va schimba rezultatul.
‎Păi, ce rost are? Eu plec.
‎- Joseph. ‎- Joseph.
‎Da.
‎Joseph, ia-ți rucsacul,
‎ridică torța și vino cu mine!
‎Joseph,
‎aventurierii tribului Hazan-Benkikir
‎au decis să te elimine,
‎iar sentința lor e irevocabilă.
‎Vino lângă mine!
‎Ai ocazia să vorbești ultima oară ‎în fața membrilor familiei tale.
‎Nu o să mint. Sunt foarte dezamăgit.
‎Sunt foarte trist.
‎Aïda, am o singură dorință.
‎Dacă îți bate toba,
‎William,
‎promite-mi, te rog,
‎că nu o veți face în fața copiilor.
‎E periculos.
‎Și, William,
‎chiar dacă nu ne agreăm,
‎dacă-i bați toba Aïdei…
‎Da.
‎Te rog,
‎…nu o face în fața copiilor.
‎Spune-mi, Joseph, ‎ce vrei să spui cu „a-i bate toba”?
‎E o expresie
‎care înseamnă „în fund”.
‎Bine.
‎Și câteva cuvinte pentru copiii mei.
‎Copii…
‎dacă toba mamei e lovită de William,
‎închideți ochii, bine?
‎E periculos.
‎Atât!
‎- Jo? ‎- Da.
‎Ce faci?
‎Nimic.
‎Să mergem!
‎Miroase a rahat.
‎O să vomit. Jur!
‎Ești bine? Vrei să te ajut?
‎Nu înrăutăți lucrurile! ‎Nu vezi că sunt deja în rahat?
‎Ditamai rahatul!
‎Uite-o!
‎S-a dus. Béné a mea s-a dus.
‎Ce faci aici?
‎Habar n-am! Ei cred că lucrez cu tine.
‎Scumpo, mă bucur să te văd!
‎Nu mă bucur. Dar, oricum, mă bucur.
‎Stai! Sunt murdar de rahat.
‎- Eram atât de speriată! ‎- Iubito…
‎Unde sunt ceilalți?
‎Au luat-o pe bunica când am ajuns aici.
‎A luat-o un cartel.
‎Doamne, e îngrozitor!
‎Nu, ești în siguranță. Nu-ți face griji!
‎Sunt aici. Știu cum să mă descurc ‎cu infractorii.
‎Cum adică, te descurci, tată?
‎Am aflat că vor…
‎Stai așa! Nu o îngrijora!
‎Totul e bine, dragostea mea.
‎Joseph și Olivier ‎au fost luați și ei de cartel?
‎Nu, au luat-o razna și au evadat.
‎- Știi unde s-au dus? ‎- Da, la căsuța de lângă pădure.
‎Dar i-am zis lui Léonard ‎că s-au dus la mare ca să-i derutăm.
‎E o tehnică veche a Mosadului.
‎E grozav.
‎Perfect!
‎Dragostea mea…
‎- Stai așa! ‎- E în ordine.
‎Mă retrag aici.
‎Mama dvs. vă trimite asta.
‎Distilerie?
‎Du-te! Ce faci?
‎Mi-a mai trecut. Mă simt mai bine.
‎Da, și mie.
‎Dar sunt epuizat.
‎Mi-e sete, mă doare foarte tare capul.
‎Rezistă! Mai avem 200 de metri.
‎- Nu se aude o sirenă de poliție? ‎- Eu nu o aud.
‎E o mașină de poliție.
‎Hei! Oprește-te!
‎- Poliția! ‎-¡Policía!
‎Au aprins farurile.
‎Venim!
‎Bine, venim!
‎Să coborâm!
‎Înțelegi ce spun, domnule?
‎Da, înțeleg.
‎Nu vă faceți griji!
‎Sunteți în siguranță.
‎O să avem grijă și de familia voastră. ‎Dar, mai întâi, mergem la secție.
‎Secția de poliție.
‎Asta e bine.
‎Suntem salvați!
‎E grozav. O să-i salvăm și pe ceilalți.
‎Ce frică mi-a fost!
‎Stai! Asta e mănăstirea?
‎Ne duc înapoi la mănăstire.
‎E în regulă. Mergem acasă.
‎Uite-l pe Léonard!
‎- Nu, nu se poate! ‎- Nu. Futu-i!
‎Incredibil!
‎Așadar, voiați să plecați ‎fără să vă luați la revedere?
‎Nici vorbă! Olivier și cu mine…
‎Nu primesc un pupic pe cocoșel?
‎Nu v-am spus să aveți grijă?
‎Ba da.
‎Vreți să vă jucați?
‎Atunci, ne vom juca.
‎Subtitrarea: Alexandra Simona Pandelică