Snälla, mamma. Vi kan inte bita den hand som föder oss. Vi kan tjäna pengar.
Nej, vi kan inte ta dem. Det är för riskabelt.
Han är den bästa läkaren. Han kallas den bayerska urmakaren.
Det är ingen slump att han kallas det.
Han tog hand om bröderna Bogdanoff. Såg du ansiktena han gav dem? Hakorna?
Han förvandlade fikusarna till snyggingar. Du måste medge att det blev bra.
De tillhör Guzman, inte oss.
Och gamlingen är svag.
Dör han och kartellen inte får tillbaka honom sitter vi i skiten.
Jag tycker inte att du lyssnar på mig.
Vi ska öppna dem, försiktigt,
ta en njure var av dem och sy ihop dem.
Guzman får tillbaka dem, vi får våra pengar.
Ingen ser eller hör nåt. Lätt som en plätt.
Snälla, lita på mig, mamma.
-För en gångs skull. -Jag ska fundera på det.
EN NETFLIX-SERIE
-Familje… -…företaget
Det här är 350 gram av Josephs lever.
-Blir det bra? -Jättebra.
-Något annat? -Har du hjärta?
Hjärta…
Ja. Jag har ett, men det är Gérards.
-Är det bra? -Det är inte samma kvalité, men billigare.
Men ät det snart, annars får ni slänga det.
-Perfekt, jag ska ha det i kväll. -Såld.
Gérards lungor bjuder jag på. De är svarta, men hunden lär älska det.
Det var snällt. Tack.
Något annat?
Pappa?
Hallå? Jorden anropar.
Va? Ja, jag är här.
-Förlåt. -Så vad tycker du?
Om?
Fortsätt, Aure. Förklara igen.
Vi grävde ner fem miljoner euro i skogen. Det räcker nog för att betala för allt.
Är ni galna?
Om vi försöker köpa våra organ av honom tar han pengarna, och organen.
Olivier har rätt. Vi dör fattiga. Punkt slut.
Sluta säga så! Ingen ska dö.
Det stod inget om Herz. De tar inte våra hjärtan.
Nej. Jag struntar i om Herz stod skrivet eller inte.
Jag vill inte leva med en lunga, en njure och en halv lever.
-Vi måste härifrån. Jag har ju sagt det. -Ja…
Vi går dit det ryker. Nån kanske kan hjälpa oss där.
-Det kanske finns en telefon. -Det huset är för långt borta.
Vi överlever ändå inte fem minuter i Sydamerikas vildmark.
Vad får er att tro att vi är i Sydamerika?
Spanskan betyder inte att vi vara i Sydamerika.
Sant. Jag tror att vi är i Sydamerika på grund av fuktigheten
och för att jag har ont i lederna. Det är därför.
Till Gérards försvar… Jag har hört rosahalsade tukaner sjunga flera gånger.
Och eftersom det är migrationssäsong är det logiskt att de är i Sydamerika nu.
Vad pratar du om?
-Vad pratar han om? -Va?
Du har jagat två gånger och nu är du fågelexpert. Helt sjukt.
Så är det inte alls. Rosahalsad tukan är grundläggande ornitologisk kunskap.
-Vi struntar i tukanerna. -Det är sant.
Det står beväpnade vakter utanför. Hur tar vi oss ut?
Hon har rätt. Vi kan inte…
Vi kan inte bara dra. Vi måste vinna tid och tänka ut en plan.
Och hur vinner vi tid?
Jag har det. Jag vet.
Vi måste bli sjuka.
Vad menar du?
De kan inte ta våra organ om vi är sjuka. Då är de infekterade.
-Det är ju genialt. -Tack. Jag trodde att du skulle säga det.
Okej, bra.
Men hur blir vi sjuka?
Svin! Jag visste att du hade det. Du lånade det för tio år sen.
Youss? Är du säker på att ingen följde efter oss?
Sätt dig. Koppla av.
Det är normalt att vara paranoid efter det du gått igenom. Ingen följde efter oss.
Har du ett vapen åt mig?
Om nån kommer måste jag kunna försvara mig.
Jag lägger det här.
Men använd det bara i en nödsituation.
-Visst. -Håll inte på med det.
Stå stilla, era jävlar, annars dör ni!
Jag skämtar bara.
-Hur är det, Ali? -Okej.
-Sket du på dig? -Va?
De är riktiga gangstrar. Man får vara tuff.
Sluta. Han mår ju inte bra. Lyssna inte på henne.
Ring dina kompisar så att vi hittar Pénélope Cavillan. Då hittar vi Hazans.
-Vilka kompisar? -Från fängelset.
Jag har inga fängelsekompisar, jag gör choklad. Är det så svårt att fatta?
Du lurar inte mig med ditt Årets anställda-nummer.
Jag menar allvar. Jag har brutit med den världen. Jag går inte in i det igen.
Okej, visst.
Om Joseph inte kommer tillbaka så blir William din nye svåger.
Så kom inte och gråt hos mig som en stor bebis!
Det är min systers val. Vad ska jag göra?
Visst. Som du vill.
Men sist jag hörde William prata om dig sa han…
Jag vet inte vad det är, men han kallade dig turbantomte. "En riktig turbantomte."
-Det sa han? -Ja.
Han sa att du var en skithög. "Ja, han är en skithög."
-Jaså? -Ja. Och sen sa han…
Sen slutade han prata om dig.
Men visst. Fortsätt göra éclair och fougasse, du.
Men Gordon Ramsey hjälper dig inte, för din mardröm är inte i köket.
Din mardröm är William.
Tack, Clém. Jag ska ringa några samtal. Den skithögen ska få se.
-Jag ska visa vem som är en turbantomte. -Så ska det låta! Du har verkligen stake!
Ta det lugnt med min stake. Säg inget till syrran, hon tar livet av mig.
-För din stake? -Inte det! För samtalen jag ska ringa.
Okej, ingen fara. Sånt händer inte här. Det stannar mellan oss.
Lite till. Du har mindre än jag.
-Är du säker? -Det är fullt av bakterier. Det funkar.
Men tänk inte på det.
-Skål för vår hälsa. -Visst. Du får säga det snabbt.
-Pappa? -Vad är det?
Jag vill be om ursäkt för här om kvällen.
-Jag snackade skit om Catherine. -Nej, det är mitt fel också.
Det är lite känsligt. Har du inte märkt det? Men jag är orolig.
-Jag vet inte om hon klarar sig utan mig. -Oroa dig inte. Jag tror…
Rent ekonomiskt så klarade hon sig ju innan hon träffade dig.
-Vad menar du? -Med pengar.
Hon klarar sig nog.
Varför pratar du om pengar?
Det är… Vänta lite. Var det inte det du menade?
-Vad försöker du säga? -Ingenting.
Är jag en äckelgubbe som bara kan bli älskad för sina pengar?
-Det sa jag inte. -Jo.
Det kom ut fel.
-Jag missförstod. -Det är okej. Det räcker.
Pappa, allvarligt…
Fan.
Bra jobbat, Jo. Smidigt.
Det var du som sa att Catherine var ett bombnedslag. Förlåt, men det är konstigt.
Jag sa att hon är vacker, jag sa inte att hon är ett fnask.
Ett fnask…
För i helvete…
-Det smakar piss. -Visst.
Seriöst? Fan.
Jag känner honom. Jag ber om ursäkt, så lugnar han sig.
Om nån är orolig för familjen är det jag.
Hur klarar Aïda av trillingarna?
Oroa dig inte, hon klarar det.
Man klarar inte tre barn ensam.
Stackars Aïda.
Du, Jo…
Jag ville inte säga nåt, men jag ser att du är orolig.
Aïda är inte ensam.
Vad menar du?
Hon är inte ensam.
Har hon…
Ja.
Hon har träffat nån.
-Vem är den jäveln? -Jag vet inte. Jag känner honom inte.
Men han är tydligen snäll, och trillingarna avgudar honom.
-Okej, vad är det med dig? Heter han nåt? -Ja, självklart. Han heter William.
-William? -Ja. Känner du honom?
Hur kan hon dejta honom?
Hennes jävla kollega. Den jäveln!
Jag vet exakt vem det är. En skitstövel med bockskägg.
Ja.
Ett kräk. En skitstövel.
Han stajlade jämt med sina små glasögon, som om han var Obama.
-Obama har inte glasögon. -Jo, det har han!
-Obama har glasögon. -Okej.
Du måste se det positivt.
Det är så klart jobbigt, men hon är i alla fall inte är ensam med barnen.
Det skiter jag i. Det är jag som bestämmer i min familj.
-Ja. -Inte William.
Ingen kan ta din plats. Det är inte det jag säger.
Jag har hittat några svampar.
-Perfekt om man vill bli sjuk. -Vi får se.
Vad gör du? Är du galen? Vill du dö?
Jag rör dem inte. Jag har känslig tarm. Jag får gaser.
Glöm det, pappa. Jag har en annan plan. En av vakterna har en iPhone.
Jag slår ner honom, Face ID, Google maps. Vi ringer polisen och kommer ut.
-Hon tror att hon är Conor McGregor. -Jag har tränat MMA med Élo.
-Jag är en maskin. -En maskin?
-En tvättmaskin, kanske. -Eller diskmaskin.
Tror ni mig inte?
-Pappa, kom. Försök slå mig. -Gumman…
Inte pappa. Vakterna är inte 70-åriga dromedarer.
-Det är sant. Okej. Flytta på dig, Olive. -Ta det lugnt.
Försök slå mig.
Slå honom hårt för dromedarkommentaren.
Jag slår inte min syster.
-Kom igen, försök! -Var inte dum.
-Jo! Slå mig. -Nej!
Låtsas att jag är Aïdas kille.
Kom igen.
-Säg inte så. -Kom igen, din skithög.
-Säg inte så. -Kommer du in i det nu? Slå mig!
Kom igen, för fan! Jag sätter på henne inför ögonen på trillingarna.
Jag knullar henne hårt, den smutsiga horan.
Så du knullar henne hårt, din skithög?
-Hur gick det? Fan! -Vilket slag!
Jag trodde att hon skulle ducka.
Du behövde inte slå henne som en idiot. Du knockade henne.
Hon sa: "Kom igen, slå mig." Hon fick igång mig med sitt MMA-snack.
Idiot. Hur som helst…
Du med, Olive. Du kunde ha hållit i honom.
-Va? -Det var inget. Fan.
Förlåt, jag kan inte fokusera. Jag tänker på vad läkaren sa om min pappa.
Visst har du alltid hört att min pappa dog av fibromyalgi?
Det var vad din mamma sa då.
-Är du säker? Var det allt hon sa? -Vad önskar du att hon hade sagt?
Han hette Laurent Pariente och var affärsman.
Helt normal, inget konstigt.
Jag är vuxen. Säg om han var inbladad i verksamheten.
Vilken verksamhet? Textilier?
Verksamheten. Organiserad brottslighet.
Jag har rätt att veta om han dog i ett rån eller nåt.
Du inbillar dig saker. Du hittar på.
Hittar på? Lustigt.
Vad händer?
Fan, den är jättestor.
Åh nej!
Nej!
-Olive? -Vad gör du här?
-Snacka om rejäla svampar. -Va? Jaså.
Jag har haft dem ett halvår. De smittar inte nu.
Jag pratar inte om dina kulor. Svampen vi åt. Jag känner mig jättekonstig.
Vad menar du? Är du hög?
-Nej! -Jo, jag lovar.
-Fan. -Hjälp mig.
-Vad gör du här? -Dra.
Kom.
Oj.
Oj! Jäklar.
Vad är det här? Du är så jäkla rippad.
Vilken sjuk cuerpo.
Jag har gjort lite armhävningar.
Fan! Till och med din kuk är rippad. Vilken köttflöjt!
Den når ända till golvet!
Den är som en vattenrutschkana.
Sparka inte på den, du får sår på huvudet.
Du har rätt, det börjar verka.
Den tittar på mig.
Den tittar.
Fan, jag känner det i mitt cabeza.
Du med?
-Jag känner mig konstig. -Sjukt.
Så sjukt.
-Du har rätt. -Får jag röra vid den?
Ja, gör det, men…
Jävlar, vilken tyngd.
Jag mår inte så bra.
Den är som en didjeridu.
Är du säker, Lilla Sugrör?
Har han jobbat med Cavillans?
Just det, Pénélope. Har han jobbat med henne?
Är du säker på att han heter det?
Med ett K på slutet?
Okej, broder. Du är grym. Jag kommer snart och hälsar på.
Vi hörs.
Låt mig förklara.
Han gav oss ett namn, men det låter gammalt.
-Lilla Sugrör går på medicin. -Jag skiter i Lilla Sugrör. Namnet?
Han sa Luka Finanouk.
Perfekt.
Vi har honom. Jag har ett idiotsäkert sätt att hitta folk.
Nej.
Välkommen till nummerupplysningen.
Allvarligt?
Stad?
Paris.
Trouville.
Inte Trouville, Paris!
Paris.
-Parigi. -Kan jag hjälpa er?
-Ja. Det är inte Trouville, utan Paris. -Ni är i Trouville. Ni får börja om.
-Måste jag börja om? -Ja, tyvärr.
-Jag testar med Trouville, skit samma. -Stava namnet.
Finanouk, som det låter. Med ett F som i Farhid.
Som det låter, med ett K på slutet, som Katrik.
Idiot!
Jag tror att jag har hittat nåt.
Jag med.
Håll i dig.
I Trouville…
…finns ingen Finanouk.
Kom igen. Lägg ner Trouville. Vi har inte tid.
Den enda Luka Finanouk på nätet är ekonomisk rådgivare.
Jag sa ju att Lilla Sugröret inte mår bra. Det är hans bankman.
Så trevligt.
Vad menar du? Det är inte honom vi letar efter.
Han är volontär på ett hundhem.
Det är allt vi har, så vi måste gräva vidare.
Vi skuggar honom och planterar en bugg.
Ska vi bugga honom? Visst…
Vad gör vi här?
-Var vi inte i duschen? -Jag fattar inte. Gick vi igenom väggen?
Vi kan inte gå genom väggar, Olive.
Jäklar, Olive.
Det är svampen.
Den är hallucinogen.
Nej!
-Betyder det att vi är kvar i duschen? -Fan, vilken skit!
Underbart! En dator!
Vi kan mejla polisen så att de hittar oss.
Då blir Aure glad.
-Vad är det? -Kläder.
Ta dem!
-Fan! -Vad är det?
-Jag hörde vakterna. Vi måste gå. -Vi måste gömma oss.
Dags för plan B.
Vad är plan B?
-Det funkar inte. -Glöm det. Försök inte…
Okej, inga fler planer.
Vi tar oss ur det här.
Bra. Nu sticker vi.
Bra.
Vi loggar in på nätet och ber om hjälp.
-Nej! Varför funkar det inte? -Sladden är inte i.
Sladden är inte i! Sätt i sladden! Det finns ju ett uttag här!
Den ber om lösenord. Nej!
Få inte panik. Du kan komma på lösenordet. Tänk!
En brandvägg försöker stoppa mig. Vi försöker. Visa vad du går för.
Vad tror du…
…om det här?
Olive…
Jag kom in.
Herregud.
Fan, de kommer! Vi måste dra.
Vi sticker. Ta hopprepet.
Ta grillen också så att vi kan laga mat.
-Du tog den inte! -Nej.
Vi vet inte var de är.
Jag var i duschrummet med dem. Sen vet jag inte vart de tog vägen.
-Du ljuger. -Nej.
Tror ni att jag är en idiot?
Jag ska slå ut era tänder med en ishacka tills ni bönar mig att sluta.
Svara på min fråga. Det är lätt. Var är de?
Vi vet inte var de är.
-Du ljuger också. -Vi vet inte var de är.
Snälla!
Sluta.
Sluta, snälla.
-Har du nåt att säga? -Ja.
Min son, Joseph…
En dag sa han att om vi skulle ta oss ut och hitta hjälp, skulle vi gå mot havet.
-Mot havet? -Ja, han ville simma. Simma.
-Bra, vi gör framsteg. -Ja.
-Skicka folk till kusten. -Sí, ya vamos.
Jag är en idiot och du den allvetande visionären. Är det var du säger?
Gérard ljög. Jag känner honom. Jag vet när han ljuger.
Vad vill du att jag ska göra? Skjuta honom så att han pratar?
Lugna ner dig. Låt mig tänka.
Jag skaffar information på annat sätt.
-Jag har adressen till klostret. -Va?
-Jag har adressen till klostret. -Nej!
Santa Maria-klostret, Samiento i Colombia.
-Jag såg det i kapellet. -Jag visste att vi var i Sydamerika!
Nu kan jag dra igång min plan.
Jag ska få ut oss.
Vad är det där?
Flaskpost. Jag ska lägga i ett meddelande.
Skämtar du?
Sist en flaskpost kom fram tog det 129 år. Jag såg det på nyheterna.
Jag vet. Det är därför jag ska göra en liten båt.
Då går det tio gånger snabbare.
Okej! Jag fattade inte det. Bra, då är vi räddade.
-Ja. -Om 13 år.
-Har fröken Allvetare en bättre idé? -Jag sa det ju tidigare.
Vi tänder eld på cellen, jag sparkar ner en vakt.
Face ID, polisen kommer, vi drar.
Okej.
Gumman, jag älskar dig och vill inte såra dig,
men med tanke på att du blev nedslagen tidigare…
Jag fortsätter jobba på min båt.
Utifall att.
Gör det.
Jävlar.
Det gick ju bra.
Inte en skråma.
-Du har otroligt bra kamouflage. -Har jag?
-Jag vill ha lite. -Tack.
Fan.
-Där borta är huset. Det med röken. Kom. -Okej.
Stanna. Lugn.
-Ja, jag vet. -In med er.
Så där, Gaëtan.
Så. Var stark, Gaëtan!
MAISON YOUSSEF CHOKLADMAKARE - PARIS
Showtime!
Inte alls. Tagga ner. Han är säkert inte rätt person.
Din skåpbil är hemsk. Det är iskallt. Det är varmare ute.
Det är en kyl. Jag har en chokladbyst av en fotbollsspelare här.
Den levereras på onsdag. 6 000 euro. Som en transfer.
Jösses! Den är skitbra. Det ser verkligen ut som Lilian Thuram.
Det är ju Giroud.
Giroud? Den är inte bra.
Skitdålig. Det ser inte alls ut som han. Ögonen är helt fel.
-Han är nummer nio. Han gör så här. -Du måste börja om. Ledsen.
Och du har gett honom blackface? Det är så rasistiskt. Rasist!
Det är inte rasistiskt. Killen gillar mörk choklad.
Det är ju det jag säger. Det är rasistiskt att gilla mörk choklad
när man är vit.
-Vad gör du här, pojken? -Det funkar. Det funkar!
Kom. Kom in, gubben.
Det funkade. Nu kan vi lyssna på vad han säger.
Här, ta ett kex.
Kom igen!
Kom igen.
Det var inte riktigt så jag hade tänkt mig båten.
-Den får duga. -Det blir varmare.
SOS! SANTA MARIA-KLOSTRET SAMIENTO, COLOMBIA
Kom igen.
RING FRANKRIKE, FAMILJEN HAZAN
Så hur hade du tänkt skicka i väg din lilla båt, pappa?
Oroa dig inte för det.
Jag fixar det.
Segla, min Béné.
Segla.
Segla, min Béné.
Fan! Nej!
Gör inte så här, Béné.
Skit också!
Skynda dig, Olive!
Olive!
Olive?
Sätt dig, min son.
Kom och ät ditt bröd.
-Pappa? -Ja, det är jag.
Kom.
Här.
Jag vet att jag har varit borta, men du känner väl igen mig?
-Ja, självklart. -Förlåt. Det har inte varit lätt.
-Jag är på flykt. -Vad har du gjort?
Ett rån med Jacquo gick åt skogen. Vi delade på oss för att förvirra polisen.
Titta.
-Jacquo Mesrine? -Självklart.
Fast det uttalas "Mérine."
-Jacquo är din gudfar. Skäm inte ut mig. -Förlåt.
Och glöm aldrig:
Sådan far, sådan son. Okej?
-Sådan far, sådan son. -Just det. Bra!
Sådan son.
Okej, pappa.
Kom hit.
Hur mår du?
Inget vidare.
Du måste hitta Olive.
Ja, just det. Flyg.
Denis?
Ja, det är jag.
Joseph, sätt dig hos oss.
-God kväll. -Hur är det med er?
Hur mår du, raring? Allt bra?
Aïda.
Har nån hittat ett immunitetshalsband
och vill använda det i kväll?
-Jag. -Låt mig se det, Joseph.
-Jag har inget. -Då så.
Alla har röstat.
Det är nu dags att räkna rösterna.
Första lappen…
Joseph.
Fan! Nej! Det var du, eller hur?
Joseph.
Det måste ha varit din.
Kom igen. William.
-William. -Ja!
Det var min röst. Sug på den, skitstövel.
Två röster på dig, Joseph.
-William har en röst. -En på William.
-William. -Nej.
Det står Josef.
Va?
Röstade ni på pappa?
Det här är den näst sista lappen. Den kan bli avgörande.
Snälla, låt det stå William.
Jozeph.
Fan, det är inte sant!
Jag läser upp den sista rösten, men den kan inte ändra resultatet.
Vad är poängen? Jag är utröstad.
-Joseph. -Joseph.
Okej.
Joseph, ta din väska, ta upp din fackla och ställ dig bredvid mig.
Joseph…
Äventyrarna i Hazan-Benkikir-stammen
har beslutat att eliminera dig, och deras dom är oåterkallelig.
Ställ dig bredvid mig.
Du har nu chansen att prata med dina familjemedlemmar en sista gång.
Jag ska inte ljuga. Jag är väldigt besviken.
Väldigt ledsen.
Aïda, jag vill be dig om en sak.
Om du blir påsatt,
av William,
snälla lova mig:
Inte inför ögonen på barnen.
Det är farligt.
Och William…
Även om vi inte gillar varandra…
Om du sätter på Aïda…
-Ja? -…snälla…
Inte inför ögonen på barnen.
Vad menar du med "sätta på", Joseph?
Det är ett uttryck som…
Jag menar "där bak".
Okej.
Några sista ord till mina barn.
Barn…
Om William sätter på mamma,
snälla, blunda.
Det är farligt.
Det var allt.
-Jo? -Ja?
Vad gör du?
Inget.
Kom då.
Kom.
Det luktar skit.
Jag kommer att spy.
Vill du ha hjälp?
Gör det inte värre! Jag har fått nog med skit som det är.
Mycket skit.
Där är den!
Den är borta. Béné har seglat.
Vad gör du här?
Jag vet inte. De måste tro att vi jobbar ihop.
Jag är så glad att se dig! Eller, inte glad, men jag är glad ändå.
Akta, jag är täckt av skit.
-Jag var så rädd. -Älskling!
Var är de andra?
De tog mormor när vi kom hit. Nån kartell tog henne.
-Det är ju fruktansvärt. -Du är trygg. Oroa dig inte.
Jag är här. Jag kan hantera kriminella.
Vad menar du med det? Vi fick veta att de ville…
Tyst, oroa henne inte.
Allt är bra, älskade. Bara bra.
-Kidnappades Joseph och Olivier också? -De lyckades fly.
-Vart tog de vägen? -Till det lilla huset i skogen.
Men jag sa att de skulle till havet, för att förvirra dem.
Gammal Mossadteknik.
Smart. Perfekt.
Älskade!
-Vänta! -Det gör inget.
Jag går hit bort.
Din mamma skickade det här.
DE GICK TILL DESTILLERIET
Destilleriet?
Gå. Vad håller du på med?
-Jag börjar landa. Jag mår bättre. -Jag med.
Men jag är helt slut. Jag är törstig och har världens huvudvärk.
Kämpa på. Det är bara 200 meter kvar.
-Är det en polissiren? -Jag hör inget.
Det är en polisbil!
Hallå! Stanna!
-Polis! -¡Policía!
De blinkar med lyktorna.
Vi kommer!
Okej, vi kommer!
Vi går ner.
Förstår ni vad jag säger, señor?
Jag förstår.
Oroa er inte. Ni är utom fara.
Vi ska ta hand om er familj. Men först åker vi till polisstationen.
Polisstationen!
Bra.
Vi är räddade!
Underbart. Vi kommer att rädda de andra.
Jag var så rädd.
Vänta, är det där klostret?
De kör tillbaka oss!
Det är lugnt. Vi åker hem.
Fan, det är Léonard.
-Det här är inte sant. -Nej. Fan!
Otroligt.
Tänkte ni åka utan att säga hej då, era jävlar?
Nej, inte alls. Olivier och jag…
Får jag inte ens en puss på penistippen?
Sa jag inte åt er att vara försiktiga?
Jo.
Vill ni leka?
Då ska vi leka.
Undertexter: Rosanna Lithgow