‎UN SERIAL NETFLIX
‎Ei bine…
‎familia s-a reunit ‎și ne putem juca împreună.
‎Să nu uităm să ne distrăm.
‎Alege o hârtiuță!
‎Alege una!
‎Léonard…
‎Alege una!
‎Așadar,
‎ce nume aveți?
‎Nu, te rog!
‎- Dă-mi-o! ‎- Te rog!
‎Dă-mi-o!
‎Ibrahim.
‎E unul dintre copiii tăi?
‎E un bebeluș.
‎Un bebeluș?
‎E extraordinar. ‎Bebelușii se dau cu cel puțin 150.000 $.
‎Ia asta! Spune-i lui Miguel ‎să trimită un om la Paris după el!
‎Nu-mi lua copiii! Te implor!
‎Ia-l pe William! Iată!
‎Nu, nu pe William.
‎Nu-l lua pe William… El e slăbiciunea mea. ‎Îl iubesc mai mult decât pe copii.
‎Te rog, nu-l lua! Ba ia-l…
‎M-am mai gândit. Ia-l!
‎Va înțelege.
‎Nu sunt prost. Rămânem la Ibrahim.
‎Nu-ți face griji! Totul va fi bine.
‎Va primi tratamentul regal.
‎Léonard, n-am vrut să evadăm. ‎Jur! Ne-am drogat.
‎- Da. ‎- Nu eram noi înșine. Am luat ciuperci.
‎Nici nu știm cum am ajuns afară.
‎Am vrut să ne întoarcem, ‎dar ne-am rătăcit.
‎Din fericire, a venit poliția.
‎Bine că erau corupți ‎ca să ne aducă înapoi!
‎În plus, știau drumul spre mănăstire.
‎- A ieșit perfect. ‎- Da.
‎- Ca într-un musical. ‎- Cele Zece Porunci.
‎- Da. ‎- Stați așa! Despre ce e vorba?
‎Da, e foarte cunoscut.
‎E un musical cu Moise, ‎Chivotul legământului…
‎A avut un mare succes.
‎Era cu tipul din formația Pow woW.
‎Nu avea păr în față, ci doar la spate.
‎Mai știi ce-am zis la beție?
‎- Are păr doar la spate. ‎- Da.
‎- El era Egipteanul. ‎- Iată!
‎Erau rivali. Israeliții și restul.
‎- Piesa „Fratele meu” a fost un succes. ‎- Hit.
‎Fratele meu, fratele meu
‎- Era plexiglas între ei. ‎- Exact!
‎Asta reprezenta marea.
‎- Marea? ‎- Da, nu era doar plexiglas.
‎- A fost produsă de Dove Attia. ‎- Gata!
‎Întrebam despre ciuperci.
‎Ce tot îi dați înainte ‎cu israeliții voștri?
‎- Unde-s ciupercile? ‎- Uite-le!
‎Exact asta am luat.
‎E o ciupercă halucinogenă ‎cu proprietăți excepționale.
‎Stați așa! De unde le aveți?
‎E un produs pe care l-am creat ‎în ultimii ani cu bunica. Iată-l…
‎Urma să le punem pe piață.
‎N-am avut timp, dar sunt demențiale. ‎Sunt foarte puternice.
‎E adevărat. Era o chestiune de familie,
‎dar ne-ai răpit. ‎Ne-ai tras preșul de sub picioare.
‎Dar putem colabora.
‎Ar fi grozav să fim asociați.
‎- Ar ieși o grămadă de bani. ‎- Grămezi!
‎Vă bateți joc de mine?
‎- Nu. ‎- Încearcă-le!
‎Dacă vă bateți joc, vă dau șobolanilor
‎și o să faceți orice ca să vă salvez.
‎- De acord? ‎- Sigur că da!
‎Léonard, gustă-le!
‎- Gustă-le, dacă nu ne crezi! ‎- Dar sunt scârboase, amare și vâscoase.
‎Dar am avut o idee nebună
‎de a le pune în falafel.
‎- Și voiam să le spunem FalafeLSD. ‎- Da.
‎FalafeLSD.
‎Un joc de cuvinte interesant.
‎- Ca să atragă clienții. ‎- Nu, stați așa!
‎Nu e pregătit. Îl băgați într-o rachetă, ‎dar el nu a fost nici cu avionul?
‎Da.
‎- Poate fi cam mult pentru tine. ‎- Cum adică, o rachetă?
‎- Hai, bătrâne! ‎- E cam tare.
‎Trei sunt cam multe.
‎Da. Ce experiență!
‎Ea cine e?
‎Catherine. Încântată!
‎Ea e…
‎Au crezut că lucrează cu noi.
‎- Bine. ‎- Da.
‎- Încântat! ‎- Și eu!
‎Vino, micuțule! Ridică-te!
‎- Youssef, vorbește. ‎- Da!
‎A mai spus „dobro je”. ‎Înseamnă „bun” în sârbă.
‎Asta ce mai înseamnă?
‎Bolșevicul ăsta e inutil. Îți spun.
‎„Lekshmekoulie…” La naiba! Nu găsesc!
‎La naiba!
‎„Lekshmekoulie…”
‎La naiba!
‎„Linge-mi boașele.”
‎E în franceză.
‎- L-a pus pe cățel să-i lingă boașele. ‎- Ce tot spui?
‎Da. Normal. Și eu aș fi făcut la fel.
‎- Și tu la fel. ‎- Nu.
‎Ce cățeluș bun!
‎Nu cocoșelul!
‎Ai avut dreptate!
‎Așadar?
‎E scârbos!
‎Stai! A trecut la partea dorsală acum.
‎Gata!
‎Ce-i mai place ticălosului!
‎Ești ciudată.
‎Ești…
‎Clém?
‎Unde-i mâna lui Giroud?
‎Da, mi s-a făcut foame.
‎Futu-i!
‎Mi-a plăcut mult.
‎Dar nu cât îi place lui…
‎Cățelușul dă tot ce are mai bun. Frate!
‎Cred că avea niște rahat în fund. Clar! ‎Câinilor le place asta.
‎O iau razna după o bucățică prinsă în păr.
‎Pungașii!
‎Te-ai trezit, iubito? Ești bine?
‎Da, sunt bine.
‎Mă gândeam…
‎că a luat ciupercile de mult timp ‎și sper că nu e mort.
‎Ei bine, eu sper ca ticălosul să fie mort.
‎Sper să crape.
‎Da, ai dreptate.
‎Și eu sper să fie mort.
‎Nenorocitul!
‎Dar e atât de tânăr. Ar fi trist.
‎Spui asta pentru că ești prea drăguță.
‎În același timp, de asta te iubesc.
‎Vezi tu, Catherine…
‎Cred că mi-aș da viața pentru tine.
‎După ce scăpăm de aici, ne urcăm pe barcă
‎și vom călători în jurul lumii, bine?
‎- Bine. ‎- Da.
‎Futu-i!
‎Marfa pe care mi-ați dat-o ‎a fost excepțională!
‎A fost astronomic, ‎de parcă am primit o lopată în față.
‎Vă povestesc pe scurt.
‎Am avut o experiență…
‎Eram într-un spațiu închis,
‎care s-a dovedit a fi uterul mamei mele.
‎Am realizat asta după aceea.
‎Uite așa am ieșit, chiar din păsărica ei!
‎M-am născut pentru a doua oară ‎cu această experiență.
‎De asta voiam să vă cer ‎să-mi faceți un kg de falafel.
‎Treaba pe care ați spus-o.
‎Aveți 15 zile.
‎Bine, perfect! Vom începe mâine dimineață.
‎Bine. De acolo, vedem ce mai facem. ‎Dacă merge, comanda va fi mai mare.
‎Și îi las în pace ‎pe copiii acestui om. Bine?
‎Și am putea, eventual,
‎dacă ai un moment, ‎să aflăm ce face bunica?
‎Mai întâi, îmi dai o listă cu echipament.
‎- După asta vom… ‎- Da.
‎Vom discuta asta la timpul potrivit.
‎Vă aduc tot ce aveți nevoie.
‎Oricum, mersi! Produsul a fost special.
‎Asta va fi în avantajul vostru.
‎Bine?
‎Salutați pe cine vreți voi din partea mea!
‎A luat trei.
‎Nu știu cine e Pénélope, dar biata fată…
‎Sigur e ceva intim între ei.
‎Ca să-i tatueze numele deasupra fundului, ‎cred că a fost foarte guralivă.
‎Poftim?
‎Cu fundul lui.
‎Cum adică?
‎Îi linge gaura, între fese.
‎- Jo! ‎- Ce? Scuze!
‎Cum să nu înțelegi?
‎Când te gândești ‎că s-a dat cu Nutella pe boașe…
‎Bietul Gaëtan…
‎Sper să facă doar diaree.
‎Youssef! Sună.
‎- Alo, dle Cavillan? ‎- Cavillan!
‎A spus Cavillan! ‎Ți-am spus că e omul nostru! Nu?
‎Taci! Lasă-mă să ascult!
‎Ce lucruri neprevăzute?
‎Ce? Vreți să decalați cu 15 zile?
‎E complicat, dle Cavillan.
‎Nu știu dacă chirurgul va fi disponibil ‎pentru a recolta organele peste15 zile.
‎Bine. Trebuie să găsesc ‎un alt chirurg, ca precauție.
‎Vă voi ține la curent.
‎Nenorociții!
‎Le vor lua organele genitale.
‎Nu pricepi.
‎E trafic de organe, ‎precum rinichii, plămânii…
‎Deci scula lui Olivier va rămâne intactă.
‎Dar un rinichi e important, nu?
‎Da, sigur că da!
‎Doar că a zis că vrea un alt chirurg. ‎Și asta e bine pentru noi.
‎Trebuie să-l facem să ne angajeze pe noi.
‎Scula lui Olivier…
‎Mi-e dor de ea.
‎Când vorbesc despre ea, mi se oprește ‎inima și mi se deschide păsărica.
‎Te rog, oprește-te, Clémentine!
‎Mă doare capul.
‎Da, să nu mai vorbim! ‎N-am chiloți de schimb.
‎Oprește-te!
‎Toate ciupercile sunt aici, ‎în spatele țevii. Uite!
‎- Da. ‎- Vezi?
‎La naiba, sunt multe!
‎Aure!
‎Te-ai descurcat bine.
‎Vom avea timp să ne organizăm ‎și să găsim o cale să scăpăm de aici.
‎Despre ce vorbești?
‎- Despre ce vorbesc? ‎- Da.
‎Trebuie să plec și să-mi avertizez ‎familia că e în pericol.
‎Sunt în pericol din cauza faptului ‎că ați încercat să evadați.
‎Idioților!
‎- Urma să veniți după noi? ‎- Evident! Glumești?
‎- Te întreb. ‎- Am plecat după ajutor.
‎E inutil. Poliția e coruptă. ‎Léonard îi controlează pe toți.
‎Da, deci suntem de acord. ‎Nu mai evadăm și ne ocupăm de producție.
‎Dar nu știm să cultivăm ciuperci. Ce spui?
‎Stați! Nu e adevărat? ‎Ciupercile nu sunt ale Ludmilei?
‎Nu, dar cui îi pasă? ‎Știu cum să le cultiv.
‎Știu de la bunica cum se cultivă plantele.
‎Miceliul e cheia.
‎Miceliul e cheia…
‎Iar Catherine a studiat biologia.
‎Poți să o ajuți, nu?
‎Da, am câteva noțiuni.
‎Super!
‎Câteva noțiuni… E foarte bună. ‎În plus, e un mare fan al lui Enrico.
‎- Ce legătură are? ‎- Ziceam și eu… Atât.
‎Un mare fan.
‎Grozav! Catherine, nu ne cunoaștem.
‎N-am nimic cu tine, dar nu voi pune ‎viața copiilor în seama priceperii tale.
‎Bine? Și nici a ta sau a miceliului.
‎Bine, am stricat Pastra, dar mă pricep ‎la ciuperci. Ai încredere în mine?
‎Bine. Dă-i bătaie!
‎Fă-o! Am încredere în tine. Haide!
‎Mulțumesc, Jo!
‎N-am încredere în ea.
‎Îți garantez, ciupercile sunt demențiale.
‎Știam că erau bune. O să-ți placă.
‎Nu cred că suntem pregătiți ‎pentru ce urmează.
‎Apropo, trebuie să rămâi cu ei
‎ca să analizezi cum le cultivă.
‎Nu pricepi. Nu există ciuperci. Au mințit.
‎N-au lucrat cu Ludmila. Nu știu nimic. ‎Și nu fuma în biroul meu!
‎Stai așa!
‎Cu sau fără Ludmila, ‎înseamnă că le pot cultiva.
‎- Putem fi de acord? ‎- Poate.
‎Bine. Ce avem de pierdut?
‎Riscăm să stricăm totul cu cartelul.
‎Deci, îți interzic.
‎Chiar mi-ai interzis?
‎- Da, îți interzic. ‎- Bine.
‎Bine! Hai să-i explicăm lui Gérard
‎că preferi să-i ucizi nepoții ‎decât să faci botanică.
‎Hai să vedem ce zice ‎când află cine ești, de fapt!
‎Vino! Haide!
‎Hai, mamă!
‎Bine.
‎Bine, Léonard.
‎Încetează!
‎Mă întorc.
‎O decizie înțeleaptă. E bine.
‎Dar dacă vrei să meargă totul bine, ‎eu l-aș întreba pe Guzman ce face Ludmila.
‎Îmi dai șamponul, te rog?
‎Aure? Îmi dai șamponul?
‎Aure, ești bine?
‎Da, scuze!
‎- Ține! ‎- Mulțumesc!
‎Idioții ăia sunt de vină… M-au făcut ‎să mă îndoiesc de mine. Mă stresează.
‎Nu știu dacă pot cultiva ciupercile.
‎Nu-i asculta! Sigur că vei putea.
‎Și sunt eu aici.
‎O vom face împreună.
‎Nu-ți face griji!
‎Mulțumesc!
‎Mulțumesc! Ești drăguță. Ai dreptate.
‎Ce greu e!
‎- Gérard? ‎- Ce este?
‎- Am avut o halucinație cu tata. ‎- Da?
‎- Da. ‎- E grozav.
‎- Cum era? ‎- Se pare că era în gașca lui Mesrine.
‎Un gangster adevărat și arătos.
‎Nu, așteaptă! E prea greu pentru tine.
‎- Te ajut eu. ‎- Da.
‎Era un gangster.
‎Mă gândeam că l-am moștenit.
‎Da. Totuși, a fost o halucinație.
‎Da, dar totuși…
‎Așa!
‎V-ați apucat? Suntem gata?
‎- Da. ‎- Super!
‎- Dle Léonard. ‎- Da?
‎- Salut! ‎- Salut!
‎Am o mică rugăminte.
‎Nu e ceva important.
‎Am putea face un dormitor în camera asta,
‎ca eu și Catherine să… ‎Știi ce vreau să spun?
‎Cu copiii în jur, e complicat.
‎Nu e… Camera e încuiată noaptea. ‎Închid totul. E un cămin.
‎Aici nu ești la maică-ta acasă.
‎Păi, mama…
‎Ce-i cu mama ta?
‎- Nimic. ‎- Așa!
‎Vă avertizez acum. Vă dau 15 zile ‎pentru a livra ciupercile.
‎În cazul în care o să meargă prost, ‎și să sperăm că nu va fi așa,
‎spre supărarea mea, ‎copiii lui vor avea de suferit.
‎E clar?
‎Da, e clar.
‎- Da, e clar. ‎- Foarte bine!
‎Totuși,
‎putem ști cum se descurcă bunica?
‎Am o mică surpriză pentru voi. Veniți!
‎Haide!
‎Bine, Pablo. Nu sunt proastă. ‎Știu unde să mă uit.
‎Am mai văzut o cameră.
‎Bubbeleh ai mei,
‎mi-e dor de voi.
‎Mă tratează bine aici.
‎Dar m-au făcut să înțeleg cine e șeful. ‎Altfel, voi aveți de suferit.
‎Îmi imaginez că e valabil și pentru voi, ‎așa că fiți cuminți!
‎Recolta e bună aici.
‎Ce e? Nu vezi că vorbesc cu familia mea?
‎Taci din gură, idiotule!
‎Învăț spaniolă foarte repede.
‎Ticălosul!
‎M-au pricopsit cu un prost făcut grămadă.
‎- N-are nicio treabă. Ce tare! ‎- Le vorbește ca naiba.
‎Așadar…
‎- Sunt bune. ‎- La fel ca de obicei.
‎Ei bine, micuța mea Aure,
‎mă gândesc la tine.
‎Ai încredere în tine
‎și ia decizii bune pentru familie!
‎Să-l umplem atât!
‎Par ei puternici, dar, în realitate, ‎ei au nevoie mai multă de tine.
‎Gérard, chiar dacă nu vezi mereu ‎lucrurile clare, cu ochii tăi de dromader,
‎nu credeam că voi ajunge să-ți spun asta, ‎dar mi-e dor de tine.
‎Poftim!
‎Nu e în franceză.
‎Nimeni nu se plânge aici și mă enervează.
‎Olivier,
‎știu că și tu ești deprimat ‎din cauza lui Clémentine.
‎Nu-ți face griji!
‎Sunt sigură că totul se va rezolva.
‎Cât despre tine, Joseph,
‎micul meu prinț,
‎ai vrut să te sacrifici ca să ne salvezi.
‎Ai fost generos.
‎Dar, încă o dată, a fost o prostie.
‎La vârsta mea, eu trebuia să merg.
‎Sper că nu ești supărat pe mine.
‎Mai ai atâtea de împărțit cu copiii tăi.
‎Ai un viitor de construit,
‎chiar dacă ‎nu e cel pe care ți l-ai imaginat.
‎Dar e bine și să lași destinul ‎să te surprindă.
‎Și dacă, uneori, totul pare tulbure,
‎vă asigur
‎că viața are surprize ‎pe care nu ni le-am fi imaginat.
‎Nu aveți mici jocuri ‎pentru a face treaba să meargă?
‎Și când suntem împreună,
‎ne ascultăm
‎și ne adunăm energia,
‎putem face lucruri uimitoare.
‎Incredibil!
‎Când lucrăm în familie…
‎Cum le-au pus în tăvi?
‎Le pun după aceea…
‎…suntem indestructibili.
‎Pe curând!
‎Bine, am terminat.
‎Celălalt idiot îmi face semne.
‎Trebuie să mă întorc la recoltă.
‎Iubirile mele, ‎copiii mei, bubbeleh ai mei,
‎fiți atenți, puternici și curajoși! ‎Vă iubesc! Mă gândesc la voi.
‎O să încerc falafelul.
‎Le punem aici și vedem dacă merge.
‎- Se rumenesc bine. ‎- Da.
‎Nu le putem lăsa prea mult. ‎Se pot arde la exterior.
‎Ocupă-te tu! Nu-mi pasă.
‎- La dracu'! ‎- Futu-i!
‎- Rahat! ‎- Nu pot să cred!
‎- Ce lămpi de rahat! ‎- Arată-mi!
‎- La naiba! Nimic nu merge aici. ‎- Nu sângerezi.
‎Cum adică, nimic nu merge?
‎Nu e o lampă de rahat. E fragilă.
‎Dacă o tot atingi, până la urmă, va cădea.
‎E stresată. La naiba!
‎Nu cred că-s bune ciupercile ei.
‎- Frate… ‎- Ce?
‎- Am văzut un computer alături. ‎- Bine.
‎- În spatele acestui perete. ‎- Da.
‎Trebuie să vedem…
‎Nu știu cum, dar trebuie să vedem ‎cum ajungem la el.
‎- Îi voi spune Aïdei să ascundă copiii. ‎- Calmează-te!
‎Ciupercile se prind. Va fi bine.
‎Da? Poate sunt ciuperci mici, ‎grozave în salată,
‎dar, dacă nu-s halucinogene, ‎îmi vinde copiii.
‎Ce-a fost asta?
‎La dracu'!
‎E periculos.
‎Stai mai departe! Dau focul mai mic.
‎Stai, frate!
‎Asta ar putea fi bomba.
‎Evident! Am lucrat șase luni ‎la L'As du Falafel.
‎Nu vorbesc despre falafel, idiotule!
‎Vorbesc despre o bombă adevărată.
‎Uite!
‎Luăm butelia de propan,
‎o aruncăm de perete și explodează.
‎- Ajungem la computer. ‎- Și când Léonard vede gaura, o ia razna.
‎Un accident. Accidentele cu arzătoare ‎sunt frecvente în restaurante.
‎Bine.
‎- Poate. ‎- Vrei?
‎- Da. ‎- Dar nu le spunem celorlalți.
‎- Așa. ‎- Hai! Ce urmează?
‎- Terminăm de… ‎- Le vom scoate.
‎Primele arată bine.
‎- Sunt prăjite bine. ‎- Arată bine.
‎Asta e noua versiune cu puțin chimen.
‎- Puțin chimen. ‎- Da.
‎Ăsta e micul secret al unchiului André.
‎Mersi, Joseph!
‎E foarte important să învăț tradiții.
‎E plăcerea mea. ‎Nu există secrete între noi.
‎Nu. Mulțumesc!
‎Pe curând!
‎De ce se bagă mereu în treaba noastră?
‎Cu carnețelul ei…
‎E o pacoste.
‎Poate să se bage în treaba mea când vrea. ‎Și să-și bage toată fața în fundul meu.
‎Ești nebun, frate? E bună!
‎Mă dezguști.
‎Pardon?
‎Gérard a dat lovitura cu femeia aia. ‎Arată de parcă e într-un club de ‎swingers‎.
‎Uită-te!
‎Mă simt iar adolescent.
‎De parcă ar fi sâmbătă seara,
‎cu șervețelele mele, ‎și mă uit la un porno.
‎Ce drăguț! Eu aș fi ales ceva mai soft, ‎într-o duminică, cu fete dezgustătoare.
‎Și cu șervețelul m-aș șterge la cur.
‎Ar fi de rahat.
‎Nu e sexy?
‎Nu mă mai agasa!
‎Unde eram?
‎Arată-mi bomba!
‎Ai grijă!
‎Mă descurc.
‎- Sigur așa merge? ‎- Da, nicio grijă!
‎Am asta în sânge.
‎Îți amintesc că tata era gangster.
‎Nu ține doar de tatăl biologic. ‎Educația contează cel mai mult.
‎Pune-l la loc!
‎Haide!
‎Ești curajos să spui asta.
‎Sincer, prin ce treci cu tripleții, ‎ești foarte curajos.
‎Cum adică?
‎Dacă nu scăpăm de aici…
‎Nu zic că nu vom scăpa.
‎Dar, dacă nu, ‎William îți va crește copiii.
‎E important că accepți asta.
‎- Nu are nicio legătură. ‎- Ba da!
‎Nu, nu are,
‎pentru că, educația e importantă…
‎Da, e frumos, dar nu e fundamentală.
‎Contează tatăl lor biologic.
‎Asta moștenește un copil.
‎ADN-ul, viziunea, ‎personalitatea, aspectul, toate astea…
‎Astea contează.
‎Educația e ca ceara de pe o mașină.
‎Dar mașina e tatăl biologic.
‎Nu e ceara.
‎- Atunci, sunt un gangster adevărat. ‎- Da, ești un gangster adevărat.
‎Și să nu accepți alte păreri!
‎Mersi, frate!
‎Dle Finanouk, permiteți-mi să mă prezint!
‎Sunt Muriel Prévot,
‎un fost chirurg specializat ‎în transplant de organe de tot felul.
‎Vezica, ficatul, ochiul…
‎Și el e asistentul meu,
‎Mohammed Ben Affleck.
‎Nu.
‎Ben Aflahak.
‎Lahak, dreptate.
‎Cum spuneam, schimbăm complet carierele,
‎în căutarea ‎unei vieți mai puțin stresante.
‎De aceea…
‎De aceea, am vrea să deschidem ‎un bar cu narghilea.
‎- Un bar cu narghilea și pisici. ‎- Nu.
‎Ba da! Barurile cu narghilea ‎și cele cu pisici au succes. De ce nu?
‎Narghilea cu arome de Whiskas, ‎Sheba, Friskies, Gourmet.
‎Toaletele ar fi niște litiere mari.
‎Ar fi ecologice.
‎Clienții și-ar acoperi singuri ‎excrementele cu nisip.
‎Ar fi grămezi cu surprize. ‎„Ce e ăsta? Un rahat! ”
‎Văd o pauză de patru ani aici.
‎Nu e trecut nimic în CV-ul dvs.
‎Bravo!
‎Are ochi buni.
‎Mohammed,
‎îi poți spune.
‎Haide!
‎Nu e nicio rușine. Ți-ai ispășit pedeapsa.
‎Cu curaj! Haide!
‎- Am fost închis pentru jaf. ‎- Jaf.
‎Și din moment ce dl Ben Aflahak…
‎E greu.
‎Fiindcă Mohammed e un om cu principii,
‎nu a vrut să-și toarne complicii.
‎A primit, cum se spune pe străzi, ‎patru ani de închisoare.
‎Revenind la proiect,
‎solicităm un împrumut de 150.000 de euro.
‎- O sută cincizeci… ‎- Și suntem dispuși să facem orice.
‎Pentru a obține banii.
‎Chiar orice.
‎- Știți ce vreau să spun? ‎- S-a prins.
‎- Orice… ‎- Haide!
‎Falafelul arată bine.
‎Nici nu știi că e cu ciuperci.
‎Cum merge treaba?
‎Îmi mai trebuie o oră sau două.
‎Trebuie să termin gaura, să arunc bomba…
‎Da.
‎Și uite uleiul pentru Olive!
‎- Mulțumesc! ‎- Uleiul lui Olive!
‎Uleiul de măsline! La naiba!
‎- Acum fac legătura! Ce tare! ‎- Ulei de măsline.
‎Grozav! Sunteți gata?
‎Da.
‎Va fi gata în două ore.
‎- Două ore? ‎- Da, cel puțin.
‎Nu înțeleg. Văd o farfurie cu falafel.
‎Sunt calde. Hai!
‎Da, dar trebuie să le gătim pe toate. ‎Să le lăsăm să se răcească. Mai durează.
‎În plus, sunt delicatese.
‎Nu e gastronomie. Ce tot spui?
‎- Léonard așteaptă. Mă duc după el. ‎- Nu!
‎- Aure! ‎- Ce?
‎Nu-l chema! Nici nu știm dacă-s bune.
‎Bine.
‎- Tot nu aveți încredere în mine. ‎- Nu e asta.
‎Trebuie să le încercăm, mai întâi, ‎apoi să-l chemăm.
‎Are dreptate.
‎- Ai dreptate. E bine. Gustă-le! ‎- Noi?
‎Da, noi le vom gusta. ‎Du-te și fă-ți treaba!
‎Nu, stau aici. Știți efectele. ‎Va fi amuzant.
‎- Stau cu voi. Haide! ‎- Hai să le gustăm!
‎- Nu-i bai. ‎- Nu avem nimic de ascuns.
‎- Poftim, Jo! ‎- Îi dăm drumul.
‎- Gustă! ‎- L'Chaim!
‎- Hai! ‎L'Chaim! ‎- Îi dăm drumul.
‎Poftim!
‎- Doamne! ‎- E bun.
‎- Ce plăcere! ‎- De ce mâncați ca veverițele?
‎- Ce? ‎- Vă e frică sau ce?
‎Nu, doar că pică greu.
‎Am mâncat deja. ‎Nu vreau să am gaze toată ziua.
‎Cui îi pasă de asta? ‎Léonard o să mănânce tot.
‎Mâncați normal! Ce faceți?
‎Bine, haide! Îi dăm bătaie, frate.
‎- Haide! Unu, doi, trei. ‎- Haide!
‎Patru, cinci, șase.
‎- Când vrei tu. ‎- Glumiți?
‎- La șapte? Șase, șapte… ‎- Nu.
‎Bine, opt! Șapte, opt, nouă…
‎- La naiba! ‎- Gata!
‎Haideți odată!
‎Nu-mi vine să cred.
‎- În sfârșit! ‎- Poftim!
‎Ce gust are?
‎E excelent.
‎Sincer, e foarte bun.
‎Pe curând! Te anunțăm când sunt gata.
‎E în regulă. Rămân aici. ‎Aștept să terminați. Înghite!
‎Crezi că ne prefacem?
‎Pare cam uscat.
‎Deschide gura!
‎L-am mâncat.
‎Perfect! Acum, așteptăm. ‎Revin în 30 de minute.
‎- Da. ‎- Pe curând!
‎Ce enervantă! ‎Lasă falafelul! Vino să sapi!
‎- Avem doar 30 de minute. ‎- De ce?
‎De ce?
‎Dacă sunt bune, nu ne trebuie bomba.
‎Și dacă nu sunt?
‎Bine. Haide!
‎Ajută-mă! Ia un cuțit.
‎Trebuie să ne mișcăm.
‎La Boule Rouge. Alo?
‎Poftim?
‎Familia Hazan?
‎Așteptați! Nu închideți!
‎Așteptați, vă rog!
‎- Dle Gaston, e pentru dvs. ‎- Să vedem!
‎Alo?
‎Da, cine e?
‎Nu înțeleg.
‎O sticlă mică de șampon?
‎Cu o scrisoare?
‎Bine, atunci.
‎Te rog, fă o poză!
‎Și trimite-mi-o prin poștă,
‎e-mail,
‎la
‎enrico,
‎arond,
‎enrico, punct,
‎enrico, punct, fr.
‎Enrico, de la Enrico Macias, idiotule.
‎Mulțumesc!
‎La revedere!
‎E totul bine?
‎O sticlă mică de șampon
‎cu o scrisoare.
‎N-am înțeles nimic.
‎E bine.
‎E ‎bueno‎.
‎Trebuie să punem gaura în butelie.
‎Și suntem gata.
‎Ai potrivit cronometrul?
‎L-am setat pentru zece secunde.
‎Dar, Jo, trebuie să ai grijă
‎să nu-l atingi când miști butelia, bine?
‎Bine.
‎Cronometrul.
‎Cronometrul!
‎Ce este?
‎- Cred că începe. ‎- Poftim?
‎Cred că ciupercile sunt bune.
‎- Ce ușurare! ‎- Da.
‎Mi se încinge capul.
‎E o veste bună.
‎- Nu mai avem nevoie de bombă. ‎- Ai dreptate.
‎Să uităm de bombă!
‎O bombă sexy.
‎Aïda…
‎Ești atât de frumoasă!
‎Mă bucur să te văd.
‎Bine că ești aici! ‎Am ceva important să-ți spun.
‎- Ce? ‎- Nu o să te mint.
‎Nu mă bucur că m-ai eliminat cu Denis.
‎Dar e în regulă. Te iubesc!
‎Au trecut 30 de minute.
‎- Da, cel puțin. ‎- Da. Bine.
‎Bine. Să mergem!
‎Știu ce vreau să spun.
‎Tu și copiii sunteți în pericol.
‎- Ar trebui să vă ascundeți. ‎- Nu contează. Nu sunt aici, cu adevărat.
‎- Da? ‎- Sunt o halucinație.
‎Deci?
‎La naiba, merge! Au luat-o razna.
‎- Dacă vrei să ne salvezi… ‎- Da.
‎- Avertizează-mă pe bune! ‎- Bine. Am înțeles.
‎Uită-te la ei, tată!
‎Cum te avertizez?
‎- Vezi bomba aia? ‎- Da.
‎Trebuie s-o arunci în aer.
‎- Să o arunc în aer? ‎- Va fi ca un e-mail.
‎Bine.
‎Stai aici! Voi vorbi cu Olive.
‎Aïda vrea să arunc în aer bomba.
‎Bombă!
‎Bombă.
‎Bine.
‎- Se sărută. ‎- De ce?
‎O fac pe bune…
‎Uite ce față face!
‎- Am apăsat pe cronometru. ‎- Va exploda în zece secunde.
‎Ce?
‎- Bomba! ‎- Bomba!
‎- Explozie! ‎- Va exploda!
‎Futu-i, Olive!
‎Am făcut o gaură.
‎- A mers. ‎- Da!
‎Da!
‎- Nu, Jo! ‎- Ce?
‎E peretele greșit.
‎Am uitat să mutăm bomba.
‎Futu-i!
‎- Ce dezastru! ‎- Futu-i!
‎Ce naiba e asta?
‎Ați înnebunit?
‎Futu-i!
‎Ați făcut scrum toate ciupercile!
‎Priviți!
‎E pisica lui Léonard.
‎Vino aici, pisicuțo!
‎Vino încoace!
‎Nu-ți recunoști proprietarul?
‎Nu vrei să-mi săruți cocoșelul?
‎Fese…
‎Marfa pe care mi-ați dat-o ‎a fost excepțională!
‎Jo, dă-te înapoi!
‎- Vă e frică de pisică? ‎- Nu e o pisică, Jo.
‎Nu e o pisică.
‎Subtitrarea: Alexandra Simona Pandelică