‫הצילו!‬
‫הצילו! טיגריס!‬
‫הוא כל כך חמוד. בוא אליי.‬ ‫-הצילו!‬
‫הצילו!‬ ‫-בוא.‬
‫ז'וזף, עצור. אתה תרגיז אותו.‬
‫הוא נראה כמו בובת פרווה.‬ ‫-בן, תפסיק. ג'ו!‬
‫מהר, בבקשה!‬ ‫-בוא לכאן.‬
‫עזבי אותי!‬
‫עצרו.‬
‫אל תזוזו!‬
‫לא!‬
‫אבא, אתה בסדר?‬
‫אבא, אתה שומע אותי?‬
‫אתה ישן?‬
‫כן.‬ ‫-מה קרה לך? למה עשית את זה?‬
‫חשבתי שהחץ יפגע בך.‬
‫לא הערכתי נכון את המסלול שלו.‬
‫- סדרה של NETFLIX -‬
‫עסק משפחתי.‬
‫- לה בול רוז' -‬
‫תודה שיצרת איתי קשר‬ ‫בנוגע להודעה ממשפחת חזן.‬
‫טוב, ספר לי הכול.‬
‫אני מתלבט בין גנאווייה לפקלייה.‬
‫קח את שתיהן. אני מזמינה. אז, מה ההודעה?‬
‫דוויד, בבקשה.‬ ‫-אני בא.‬
‫טוב, אני אקח גנאווייה,‬
‫פקלייה, דג סול,‬
‫לוביה, קוסקוס, ניקיטוש, צ'ורבה,‬
‫ובוכא לכולם.‬
‫רשמתי, מר גסטון.‬ ‫-תודה.‬
‫מעולה. אז, מה ההודעה?‬
‫כן, נכון.‬
‫טוב, קיבלתי את זה.‬
‫ואני בטוח שזה מז'ראר,‬ ‫כי אני מכיר את כתב היד שלו.‬
‫בקולומביה. אוקיי. תודה. אני חייבת לזוז.‬
‫רגע, לאן את הולכת?‬ ‫-מצטערת, אני חייבת להודיע לרשויות.‬
‫עכשיו נוכל להציל אותם. תודה.‬
‫חכי רגע.‬ ‫-מה?‬
‫אמרת שאת מזמינה.‬
‫נכון. אני אשלם.‬
‫כן.‬
‫ז'ראר, אתה שומע אותי?‬
‫ז'ראר?‬
‫הפלאפל הזה היה חזק.‬
‫אבל הוא עדיין עושה כאב ראש. לעזאזל.‬
‫הבן זונה ימכור את הילדים שלי.‬
‫תפסיק.‬
‫אנחנו נסביר. הפטריות עובדות.‬
‫פשוט נצטרך לגדל חדשות. זה הכול.‬
‫היי, אור?‬ ‫-אל תדבר איתי, אוליב.‬
‫ז'ראר, אתה שומע אותי? תתעורר!‬
‫קתרין, אני חושבת שכדאי שתפסיקי לסטור לו.‬ ‫אני חושבת שזה מחרמן אותו.‬
‫כן, סליחה. לא שמתי לב.‬
‫אולי עדיף כך.‬
‫הוא כנראה ממש אוהב אותך, קתרין.‬ ‫הוא לא היה קופץ כדי להציל אותנו.‬
‫לאונר!‬
‫איזה תזמון מושלם.‬
‫רצינו לדבר איתך על הפלאפל…‬
‫תסתמי ת'פה, כלבה.‬ ‫-טוב.‬
‫לא אכפת לי מהפלאפל שלכם.‬ ‫אנחנו עוצרים הכול. אתם חבורת טפילים.‬
‫לא, רגע. זו הייתה תאונה.‬
‫הפטריות פעלו ממש טוב.‬ ‫-הן היו מעולות. אני נשבע.‬
‫אז במקרה הכול נשרף?‬
‫כן, לגמרי במקרה.‬
‫אני לא מפגר.‬
‫אתם לא יודעים לעשות כלום.‬
‫אתם דפוקים.‬
‫כמעט הרגתם את הטיגריס.‬
‫מה אני אמור לעשות? לשתוק?‬
‫ככה סתם?‬ ‫-לא.‬
‫חבל. הילדים של הבחור הזה ישלמו.‬ ‫אני חוזר לתוכנית איברהים.‬
‫לא!‬ ‫-כן.‬
‫לא! אל תיגע בילדים שלי, בבקשה.‬ ‫לעזאזל, לאונר.‬
‫אתה יכול לקחת לנו את האיברים, טוב?‬ ‫אבל אל תיגע בילדים שלי.‬
‫למה אתה מדבר על איברים?‬
‫אני לא יודע למה אני מדבר על איברים.‬ ‫בעצם, אני יודע למה.‬
‫כי אני יודע שהם שווים כסף.‬
‫זה ידוע, זה הכול.‬
‫זוכר, אוליב?‬ ‫חיפשתי פעם את המילה "כליות" ברשת.‬
‫ומה היה כתוב?‬
‫היה כתוב 120,000 אירו. בסדר?‬
‫120 אלף לכבד.‬
‫לעזאזל! כליות הן הזדמנות כלכלית מעולה!‬
‫לא היה לי מושג.‬
‫אז זה מה שהיה לי בראש. לכן אמרתי את זה.‬
‫תעשה חשבון, לאונר. זה ממש פשוט.‬
‫אם תקצור לכולנו את האיברים,‬ ‫זה יהיה רווחי יותר מהילדים העלובים שלי.‬
‫טוב, ג'ו. תפסיק לדבר שטויות.‬
‫אין צורך לעשות את זה.‬
‫למשל, אם נוכל להמשיך את הייצור‬ ‫-גמרנו עם הפלאפל.‬
‫זה נגמר.‬ ‫-לא, לאונר. אל תקשיב לה.‬
‫לאונר, תקשיב לי, בבקשה.‬
‫תקצור את האיברים שלנו, ותשכח מהילדים שלי.‬
‫וזהו. בתמורה, תקבל המון כסף.‬
‫כולם מרוויחים מההצעה שלי.‬
‫באמת. ובנוסף לכול, בצד השני,‬
‫איזה מסכן יקבל כליה חדשה ונוצצת.‬
‫הוא יכתוב צ'ק,‬ ‫ישב עם הכליה החדשה שלו ויגיד, "ואו,‬
‫כמעט הוצאתי 120,000 אירו על בנטלי.‬ ‫איזה מזל שלא עשיתי את זה.‬
‫סוף סוף השתן שלי יהיה צהוב.‬
‫השתן שלי סוף סוף יהיה צהוב!"‬ ‫כי קודם הוא השתין דם.‬
‫וגם מבחינתנו, היהודים, זו מצווה,‬
‫כלומר זה מעשה ממש טוב.‬
‫אני אומר לכם שבשמיים, כשיעשו חשבון,‬ ‫יסתכלו על זה יפה.‬
‫אז כולם מרוויחים,‬
‫כולל הבחור המסכן.‬
‫ניצחון משולש.‬
‫אין ניצחון משולש. כולם מפסידים‬ ‫בתוכנית התחמנית שלך.‬
‫את, בואי איתי.‬ ‫-לא!‬
‫עזוב אותי!‬ ‫-לאן אתה לוקח אותה?‬
‫לאן אתה לוקח אותה?‬ ‫-עצור! לא!‬
‫לא! מה אתה עושה?‬
‫בסדר. עזוב אותי. אתה באמת מכאיב לי. עזוב.‬
‫למה סיפרת להם על קצירת האיברים?‬ ‫לא יכולת לשמור על הפה?‬
‫לא סיפרתי כלום. אני לא יודעת איך הם גילו.‬ ‫-כן, בטח. תפסיקי לקשקש.‬
‫זה פשוט. אני מנסה לצמצם הפסדים.‬ ‫אני אחתוך אותם אחד אחד ואמכור אותם בחלקים.‬
‫תפסיק לדבר שטויות. הפטריות פועלות.‬
‫באמת?‬ ‫-כן.‬
‫מה נעשה בלעדיהם?‬ ‫-כבר השגנו את המתכון, אז אין לנו צורך בהם.‬
‫אפשר לחסל אותם מתי שנרצה, בלי השלכות.‬
‫ומה עם גוזמן, שכחת ממנו?‬
‫לפני חודשיים ירקת לו בפרצוף,‬
‫ועכשיו את מפחדת?‬
‫אני מזכירה לך שהבטחנו לו‬ ‫שנחזיר אותם בחיים.‬
‫בחייך. כבר מזמן שמתי לב שאת חלשה.‬
‫מאז שאבא נפטר…‬
‫היית לביאה, אבל הפכת לחתלתול פחדן.‬
‫אידיוט. מספיק עם השטויות שלך.‬ ‫אתה לא תהרוג אף אחד.‬
‫אני מקבלת את ההחלטות כאן.‬
‫לא. התקופה הזו נגמרה.‬
‫לא!‬
‫לא! תפסיק!‬
‫מצטער, אימא.‬
‫לא! לאונר!‬
‫לאונר, תפסיק עם זה!‬
‫טוב.‬
‫בסדר.‬
‫תודה. להתראות.‬
‫זה בסדר.‬ ‫הכוחות המיוחדים בקולומביה יצאו למבצע הצלה.‬
‫יצילו אותם תוך 24 שעות.‬
‫זהו!‬
‫זו אחותי! מי זו?‬
‫ואו.‬ ‫-זו אחותי! תביאי נשיקה!‬
‫איזה יופי!‬
‫לעזאזל, מה עשית, מטומטמת?‬
‫סליחה. אני חייבת לשבור דברים מרוב שמחה!‬
‫תשברי דברים בבית שלך אחר כך.‬
‫זה רעיון טוב! אשבור את הטלוויזיה שלי.‬
‫יוסף, זה אומר שמפסיקים את משימת ההסתננות?‬
‫לא.‬
‫את מה?‬
‫איזו משימת הסתננות?‬
‫מה הסיפור, יוסף?‬
‫כן. על איזו משימת הסתננות מדובר?‬
‫זממת משהו מאחורי הגב שלנו?‬
‫די, אני לא מטומטמת. במה מדובר?‬
‫לאונר?‬
‫חברים.‬
‫אתם מכירים את ד"ר קליף.‬
‫נו, בבקשה.‬
‫אתה מסכים. מעולה.‬ ‫איברים שווים הרבה יותר מהילדים שלי.‬
‫טוב, אני צריך לדבר עם הקונים הרוסיים שלי.‬ ‫טפל בזה. אם יש בעיות, השומרים שלי כאן.‬
‫נתראה.‬
‫עם מי נתחיל? אני צריך שניים.‬ ‫-איתי.‬
‫אני בפנים.‬ ‫-אני לא.‬
‫אני לא הולך.‬
‫כן, אתם צריכים ללכת. זה נראה מעולה.‬
‫אחרי שיסירו לכם כליה או ריאה,‬
‫תשילו ארבעה-חמישה ק"ג.‬ ‫נכון, דוקטור?‬
‫לא.‬
‫טוב. אחי, אתה רוצה לרדת במשקל.‬ ‫זו עסקה טובה.‬
‫זה עדיף על לאכול מרק מיסו כל היום.‬
‫טוב, בכל מקרה, אני הולך. קדימה.‬
‫מי עוד?‬
‫הוא נח עכשיו, אבל קודם הוא אמר שהוא מוכן.‬
‫אוליב, אתה רציני?‬
‫לא, אני לא מוכנה. מה אם הניתוח ישתבש?‬
‫לא, קח אותי. אני מוכנה. שיניתי את דעתי.‬
‫מאוחר מדי.‬
‫אור.‬
‫אור, אני מבטיח לך שלא יקרה לו כלום.‬
‫הם גרמנים. הם יודעים מה הם עושים.‬
‫זו איכות גרמנית.‬
‫טוב, נתראה.‬
‫מה זאת אומרת "הרץ"?‬
‫ד"ר קליף?‬
‫למה "הרץ"? אתה רוצה להשכיר רכב?‬
‫"הרץ" זה "לב".‬
‫אני יודע מה זה אומר, אבל אתה לא מתכון…‬ ‫אתה לא לוקח את הלב שלו, נכון?‬
‫אבא שלי לא יכול לחיות בלי הלב!‬
‫תבדוק את הטופס שלך. בטח יש טעות.‬
‫אתה טועה. זה לא מה שסיכמנו.‬
‫תוריד ממנו את הידיים, לעזאזל!‬
‫אתה שומע? אל תיקח את הלב שלו!‬ ‫אל תיגע בו!‬
‫אבא, תתעורר, לעזאזל!‬
‫זו הפעם האחרונה שאתה רואה אותו.‬
‫אתה לא מעדיף להיפרד ממנו?‬
‫אתם עומדים להרוג את אבא שלי?‬
‫אבא, אני מצטער.‬
‫אני מצטער על הכול.‬
‫אני מצטער שגררתי אותך לחרא הזה.‬
‫אני מצטער, לעזאזל. אני אוהב אותך.‬
‫אני אוהב אותך, אבא.‬
‫אני מצטער שאמרתי‬ ‫שקתרין מעוניינת בך בגלל הכסף.‬
‫זה לא נכון.‬
‫לא אכפת לנו מכסף.‬
‫הכסף לא חשוב.‬
‫כן, הכסף חשוב!‬
‫הכסף חשוב. ד"ר קליף!‬
‫ד"ר קליף, תקשיב לי, בבקשה.‬
‫אם תעזור לנו להימלט, נשלם לך.‬ ‫יש לנו סכום אדיר בצרפת.‬
‫הכול אצלכם עניין של כסף.‬
‫היי. טוב, מה זה "אצלכם"?‬
‫זה נשמע קצת אנטישמי.‬ ‫-אתם תמיד מתקרבנים.‬
‫זה ללא ספק אנטישמי.‬
‫טוב, זה לא משנה. נתעלם מזה.‬
‫אני מדבר על כסף.‬
‫אתה יודע מה זה כסף, נכון?‬ ‫זה דבר חשוב. אפשר לקנות איתו דברים.‬
‫אפשר לקנות איתו בתים, מכוניות,‬
‫ו…‬ ‫-טוב, הבנתי.‬
‫כמה?‬
‫מאה אלף. במזומן. תוך שעה.‬
‫אתה צוחק עליי. אני מרוויח פה 120,000.‬ ‫-אז 130.‬
‫מאה שלושים אלף. מה? אתה רוצה 140?‬
‫ד"ר קליף, אתה רוצה 150? תקבל 150!‬
‫טוב, חצי מיליון! אתן לך חצי מיליון.‬
‫חצי מיליון אירו זה הרבה כסף.‬
‫איך אני אמור להאמין שאתם כאלה עשירים?‬
‫אנחנו יהודים.‬
‫אתה יודע, אצל היהודים, הכסף…‬
‫בבוקר, אנחנו מורחים‬ ‫שטרות של 200 אירו על הטוסט.‬
‫וגם כל הבנקים בבעלותנו.‬
‫לי יש שני חשבונות בבנק סוסייטה ז'נרל.‬
‫אני עושה מה שבא לי.‬
‫זה לא מפתיע אותי.‬
‫אני אפילו לא משלם באשראי.‬
‫אני משלם עם "כרטיס יהודי".‬
‫זה כרטיס שכל יהודי בעולם‬ ‫מקבל מייד כשהוא נולד.‬
‫וכשמגיעים לגיל 18,‬ ‫צוברים איתו נקודות כשהולכים לבית הכנסת.‬
‫זה סידור מוצלח,‬ ‫כי בכל יום ראשון אנחנו נפגשים בניו-יורק.‬
‫כל היהודים בעולם.‬
‫ביחד עם הסינים, ההולנדים, והטורקים.‬
‫ידעתי. קראתי את זה בבלוג.‬
‫כן, זה ידוע.‬
‫אפילו קים ג'ונג-און מגיע.‬
‫כן, קים ג'ונג-און, הדיקטטור.‬
‫חשבת שיש לו תספורת פטריה?‬
‫לא. זו כיפה ענקית.‬
‫ידעתי.‬
‫עדיין אבדוק את הסיפור הזה על הכסף.‬
‫מה אתה מזריק לנו?‬
‫מה זה החרא הזה?‬
‫נסיוב.‬
‫סם אמת.‬
‫עם כל הכבוד, ד"ר ספליף,‬ ‫אין כזה דבר סם אמת.‬
‫הוא חושב שהוא בסרט של ג'יימס בונד.‬ ‫-אז,‬
‫באמת יש לכם חצי מיליון אירו במסתור בצרפת?‬
‫ממש לא. אין לנו חצי מיליון אירו.‬
‫החומר שלך לא פועל. הוא מדבר שטויות.‬
‫ברור שיש לנו.‬
‫לא, יש לנו חמישה מיליון אירו.‬
‫על מה אתה מדבר?‬
‫הוא מדבר שטויות.‬ ‫יש לנו בדיוק חמישה מיליון אירו.‬
‫לעזאזל!‬
‫החומר הזה עובד.‬
‫ואו! האפקטיביות של הסם הזה מדהימה.‬
‫חמישה מיליון.‬
‫ואיפה נמצא האוצר הזה?‬
‫אני לא יודע. אני נשבע בשלושת ילדיי.‬
‫היינו בכלא כשקברו אותו.‬
‫תשאל את אחותי. היא יודעת איפה זה.‬
‫לעזאזל, אני מספר לו הכול!‬
‫אבל סיכמנו על חצי מיליון.‬
‫לא חמישה מיליון.‬
‫המחיר עלה.‬
‫זה מטורף.‬
‫אמרתי לך. אני לא יודעת איפה הכסף.‬
‫הוא איפשהו ביער.‬
‫אבל רק עלי יודע איפה הוא. הוא קבר אותו.‬
‫איפה אוכל למצוא את עלי?‬
‫אני לא יודעת.‬ ‫אני אפילו לא יודעת אם הוא בחיים.‬
‫בוודאי יש לו כתובת.‬
‫יש לו, אבל רק אוליבייה יודע אותה.‬
‫מה? איזה שטויות.‬
‫לא, חכו! אני לא סובל זריקות.‬
‫אספר לכם את האמת.‬ ‫הוא גר ברחוב פרונרי 31.‬
‫לעזאזל.‬
‫מצטערת. זה היה הסם.‬
‫אז…‬
‫מה הכתובת?‬
‫רחוב פרונרי 31.‬
‫טוב, סתם בזבזנו את הסם. יופי.‬ ‫-כן.‬
‫אני אשלח מישהו לפריז שיבדוק את העניין.‬
‫לעזאזל, אתה כזה מלשן.‬
‫את המלשנית.‬ ‫אמרת להם שאני יודע איפה עלי גר.‬
‫הזריקו לי סם אמת, טיפש.‬
‫החומר הזה ממש עובד.‬
‫תגיד, אבא.‬
‫למה אמרת קודם: "אני נשבע בשלושת ילדיי?"‬
‫זה מה שאמרתי?‬ ‫-כן.‬
‫אתה בטוח?‬ ‫-במאה אחוז.‬
‫אמרת: "אני נשבע בשלושת ילדיי."‬
‫חשבתי על משהו אחר.‬
‫למה שאומר שיש לי שלושה ילדים?‬
‫כולם יודעים שיש לי רק שלושה.‬
‫אני לא מבין. כמה ילדים יש לך?‬
‫מה הסיפור?‬
‫ז'וזף, לפעמים, בחיים, עדיף לא לדעת הכול.‬
‫אני רוצה לדעת הכול.‬
‫בגדת באימא?‬
‫ישר אתה מאשים.‬
‫יש לך ילד סודי?‬
‫היה לי…‬
‫כן, ניהלתי רומן. זהו.‬
‫לעזאזל.‬
‫זה מגעיל.‬
‫בחייך.‬
‫טוב. תירגע.‬
‫הייתם זוג מושלם.‬
‫אני לא מבין איך יכולת לעשות את זה.‬ ‫-בבקשה, ז'וזף.‬
‫תהיה מציאותי ותתבגר קצת.‬
‫הזוג המושלם…‬
‫לא קיים.‬
‫לא.‬
‫אהבה, סקס, קשרים, ‬
‫אלה דברים מורכבים מאוד.‬
‫נפרדנו וחזרנו לקשר…‬
‫החיים הם לא סרט של דיסני.‬
‫זו דוגמה ממש גרועה.‬ ‫כי סרטים של דיסני יכולים להיות ממש אלימים.‬
‫זוכר את "מלך האריות"?‬ ‫-כן, ראינו אותו יחד.‬
‫זוכר את הסצנה עם השעטה בגיא‬ ‫אחרי שסקאר טמן להם מלכודת?‬
‫וכל היעלים מגיעים משני הצדדים,‬
‫רומסים למופסה את הראש,‬
‫כשהוא מנסה להציל את סיבמה,‬
‫מופסה מת.‬
‫דיסני זה לא רק "האקונה מטטה".‬
‫ותדע לך לך שאחרי זה,‬
‫טימון ופומבה עברו גיהינום‬ ‫כדי להחזיר לסימבה את החיוך לפנים.‬
‫נו, תורך.‬
‫טוב.‬
‫מי הייתה הראשונה שלך?‬
‫לא, את לא יכולה לשאול את זה.‬ ‫זו לא שאלה טובה.‬
‫זו שאלה טובה.‬
‫די! למה האידיוט הזה דקר אותי?‬
‫נתתי לו את הכתובת.‬ ‫לא עושים דברים כאלה. אוף.‬
‫תפסיקי. לא.‬ ‫-אז?‬
‫עם מי זה היה?‬
‫איתך.‬ ‫-בבקשה. ידעתי.‬
‫נראית מאוד חסר ניסיון.‬
‫בכל מקרה, אני זוכרת שלמחרת‬ ‫שכבתי עם שרה צרפתי.‬
‫זוכר אותה?‬ ‫-את צוחקת? היא הייתה החברה שלי.‬
‫אני יודעת. מצטערת.‬
‫מה קרה לילד ההוא?‬
‫פגשתי אותו? אני מכיר אותו?‬
‫כן.‬
‫אתה מכיר אותו.‬
‫אז זה בן.‬
‫די, ז'וזף.‬
‫לא, אל תגיד לי די! אתה מסתיר ממני אח!‬
‫אני רוצה לדעת מי זה.‬
‫מי זה?‬
‫זה אוליבייה.‬
‫רגע. את יודעת, הייתי די מאוהב.‬
‫גם אני. הייתי מאוהבת בה בטירוף.‬
‫היא הייתה מדהימה. והיא הייתה מהממת.‬
‫זוכר?‬
‫לא, אני מדבר עלייך.‬
‫אה, טוב.‬
‫כן.‬ ‫-כן.‬
‫אוליבייה הוא אחי.‬
‫אבל עדיין יש משהו שאני לא מבין.‬
‫תמיד התייחסת אליו כמו לחרא.‬
‫מה הבעיה שלך? אתה לא אוהב אותו?‬
‫ברור שאני אוהב אותו.‬
‫אני אוהב את אוליב מאוד.‬
‫פשוט…‬
‫כשאני רואה אותו,‬ ‫אני מייד חושב על אימא שלו.‬
‫אני לא יכול שלא לחשוב על בנה שלי.‬
‫אני לא יכול שלא לחשוב על כך‬ ‫שהייתי לא בסדר.‬
‫אני יכול לאמת את זה.‬
‫זה היה ממש מחורבן מצדך.‬
‫עשיתי הכול כדי שיישאר בחיינו.‬
‫באמת הכול.‬
‫למה נראה לך שאתם החברים הכי טובים?‬
‫אני דאגתי לשלוח אתכם לאותו מחנה הקיץ.‬
‫אני הזמנתי אותו אלינו הביתה בכל יום שישי.‬
‫אני לקחתי אתכם לקולנוע‬ ‫וקניתי לכם את אותם הבגדים.‬
‫אני עשיתי את כל זה.‬
‫אז בבקשה…‬
‫אל תאמר לי את זה.‬
‫כשאספר לאוליב שהוא אחי…‬
‫הוא יתחרפן.‬
‫אתה לא תספר לו כלום. שום דבר.‬
‫הוא לא יוכל לשאת את זה. הוא ישנא אותי.‬
‫הוא לא יסלח לי לעולם.‬
‫שלושים ושבע שנים של שקרים.‬
‫זה הרבה זמן.‬
‫לא מעניין אותי.‬
‫מגיע לו לדעת מי האבא האמיתי שלו‬ ‫במקום לדמיין כל מיני שטויות.‬
‫זה בדיוק העניין.‬
‫הוא חושב שאבא שלו‬ ‫הוא איזה גיבור בפשע המאורגן.‬
‫אני לא יכול לעמוד בציפייה הזו.‬
‫לעזאזל.‬
‫אז מה?‬
‫זה עדיף על תוכנית‬ ‫המנתחים המתחזים שלכם, לא?‬
‫כן.‬
‫זה בטוח.‬
‫אני צריכה לספר לעלי.‬ ‫הוא לא יודע על הניתוח.‬
‫טוב, אתחיל את התדרוך.‬
‫המבצע יחל בעוד שעתיים.‬
‫בשיתוף פעולה עם הצבא הקולומביאני,‬ ‫שכבר נמצא בשטח.‬
‫המטרה היא לעצור את משפחת חזן.‬
‫רגע… מה זאת אומרת "לעצור"?‬ ‫הם יכנסו לכלא?‬
‫בוודאי, קלמנטין. מבחינת המשטרה, הם נמלטו.‬
‫זה עדיף מאשר לאבד איברים, לא?‬
‫ולא תעשי כלום בקשר לזה?‬
‫כן, אלחם כדי לשחרר אותם מהכלא.‬ ‫זה יכול לקחת עשר שנים.‬
‫רגע אחד. אם תשלחו את אוליבייה לכלא,‬ ‫אני ארצח אתכם, שוטרים מסריחים!‬
‫היי! תירגעי, חמודה.‬
‫היא צוחקת.‬ ‫-לא!‬
‫ממש לא. אחסל את כולכם,‬ ‫כמו שעשיתם לסבא וסבתא שלי‬
‫כדי לא לשלם לבית האבות.‬
‫היא צוחקת.‬
‫אני מתחנן, תפסיקי.‬
‫את מדברת שטויות. תירגעי, יקירתי.‬
‫היא צוחקת.‬
‫טוב…‬
‫לא, שום "ביאנבנידו".‬
‫אני אזיין אתכם!‬
‫טוב…‬ ‫בתחת!‬
‫תחת קטן והדוק, בום! ייפתח!‬
‫היא צוחקת.‬
‫טוב. עאידה, בואי תעזרי לי, בבקשה.‬
‫לא, אני מנסה לתפוס את עלי.‬
‫חיי הפילים שלווים.‬
‫התחביב האהוב עליהם‬
‫הוא לשפשף את אברי המין שלהם‬ ‫על גזע עץ זקן שקרס.‬
‫לעץ המת יש די קליפת עץ‬
‫כדי לאפשר לפילים הצעירים האלה‬
‫לגרד ביעילות באשכים ובפי הטבעת.‬
‫החזקים מביניהם‬ ‫מבססים את שליטתם ביתר חברי הקבוצה…‬
‫ומשתמשים בשליטה זו…‬
‫תניח את הנשק.‬ ‫-תניח אתה.‬
‫תניח את הנשק.‬ ‫-תניח אתה, מניאק.‬
‫אתה מנסה לשדוד אותי?‬
‫אני אירה. לא אכפת לי. אין לי מה להפסיד.‬
‫אני אהרוג אותך!‬
‫אתה חושב שאני לא מסוגל? תאכל את זה!‬
‫זה שוקולד. אל תירה. זה שוקולד.‬
‫תקשיב לי טוב.‬ ‫-כן?‬
‫אם אתה לא רוצה למות ביחד עם החברים שלך,‬ ‫משפחת חזן,‬
‫תצטרך לקחת אותי למקום שבו קברת את הכסף.‬
‫בסדר?‬ ‫-כן.‬
‫תתלבש.‬
‫מעולה, סילביו. עבודה טובה.‬
‫טוב מאוד.‬ ‫תתקשר אליי כשתמצא את הכסף.‬
‫טוב. העמית שלי ביער עם חברכם, עלי.‬
‫מעולה. הוא בחיים. ‬ ‫-אילו חדשות טובות.‬
‫רגע, אם עלי צריך למצוא את הכסף,‬ ‫אלה לא בהכרח חדשות טובות.‬
‫אבא, די.‬ ‫-זה נכון.‬
‫אנחנו צריכים לחשוב חיובי.‬
‫את צודקת.‬
‫עלי, אחי, אני מתחנן. פעם אחת בחייך,‬
‫תשתמש בראש שלך.‬
‫מה אתה עושה? אמרנו לחשוב חיובי!‬
‫הוא אומר קדיש.‬ ‫-זו תפילה למתים, טיפש.‬
‫אני יודע, אבל זו התפילה היחידה שאני מכיר.‬ ‫-אז תשתוק.‬
‫הלו, ויליאם?‬
‫כן, זה עלי. תשמע,‬ ‫אני לא תופס את עאידה. היא איתך?‬
‫לא, אבל הגיוני שהיא לא עונה.‬
‫היא עושה משהו חשוב. אסור לי לספר עליו.‬
‫טוב, לא נורא. אתה גם יכול לעזור לי.‬
‫תסתכל בסלון, יש שם אגרטל,‬
‫כתבתי עליו מספרים בתחתית.‬ ‫-אין אגרטל.‬
‫טוב, מספיק.‬
‫תשיג את הקואורדינטות ותנתק.‬ ‫הבנת? קדימה.‬
‫תבדוק על שולחן הקפה.‬
‫אגרטל מכוער.‬
‫אה, זה. קלמנטין שברה אותו.‬
‫קלמנטין הארורה!‬
‫כן.‬
‫טוב. אני רושם.‬
‫מה אתה רושם?‬
‫01-47-20…‬
‫0001…‬
‫14-18…‬
‫39…‬
‫45.‬
‫כן.‬
‫תודה, ויליאם. שיהיה לך יום טוב.‬
‫צא.‬
‫זה… שם.‬
‫סילביו.‬
‫מה הוא אמר?‬ ‫-לא יודע.‬
‫מה הוא אמר הרגע?‬
‫לא יודע.‬
‫מה הוא אמר?‬ ‫-לא יודע.‬
‫הוא לא יודע.‬
‫הם לא יודעים.‬
‫שמעתי אותם, ג'ו.‬
‫החבר שלכם לא יודע איפה הכסף.‬
‫לא.‬
‫בזבזנו מספיק זמן. זה נגמר.‬
‫לא! לא ייתכן שהוא לא יודע הכסף.‬ ‫הוא זה שקבר אותו.‬
‫כן, צריך לתת לו זמן,‬ ‫כי עלי הוא אדם אמין מאוד.‬
‫כן, אמין מאוד.‬ ‫-כן, תן לו לרחרח קצת.‬
‫הוא ממש חזיר לאיתור כמהין.‬
‫הוא ימצא את הכסף.‬ ‫-כן.‬
‫בטוח.‬
‫מה?‬
‫רגע, למה אני? לא עשיתי כלום!‬
‫נכון. אבל אני רוצה שאחיך יסבול‬ ‫כשהוא יראה אותך מתה. בזבזנו זמן באשמתו.‬
‫בן זונה! אתה לא תיקח את אחותי.‬
‫לא! תישארי כאן.‬
‫לא את הילדים שלי!‬ ‫-עזוב אותה.‬
‫אתה לא לוקח אותה. לעזאזל!‬
‫לא! אור!‬
‫לא, עזוב אותה!‬ ‫-אבא!‬
‫טוב, זהו. תחפור.‬
‫לא. לפי קואורדינטות ה-GPS…‬
‫לא אכפת לי. אתה חופר לעצמך קבר.‬
‫מה? קבר? לא!‬
‫לא, אנחנו ממש קרובים. אני אומר לך.‬ ‫זה כאן בסביבה. אני בטוח.‬
‫זה איפשהו כאן. אני בטוח.‬ ‫אני מזהה את המקום.‬
‫עזוב אותי, בן זונה!‬
‫עזוב אותי.‬
‫בבקשה, אל תעשה את זה.‬
‫חכה. לעזאזל!‬
‫יש לנו כסף!‬
‫לא!‬
‫טוב, תתחילו את המבצע.‬
‫אזמל.‬
‫לא, לא את הבת שלי!‬
‫אין כאן אף אחד. המקום ריק.‬
‫אני חוזר. המקום ריק. ‬
‫היעד לא נמצא.‬
‫אני נשבעת שאני לא מבינה.‬
‫לעזאזל. אם הם לא שם, איפה הם?‬
‫תרגום כתוביות: טל אקשטיין‬