TUANI, KORSIKA
SERIÁL NETFLIX
Rodinný
Podnik
- Nezabíjejte mě. Někde to tu je. - Kopej, do prdele!
To jsou ty prachy, kurva!
Jo! Je to tu všechno!
Dobře, váš přítel ty peníze nakonec našel.
Díky, Ali. Díky. Kurva!
Říkal jsem, že je na něj spoleh.
Za 24 hodin tu bude vrtulník, který vás odsud dostane.
Díky, doktore, zachránil jste nám život.
Moc se neradujte, Oliviere.
- Máte totiž rakovinu. - Co?
Jen žertuji.
To bylo dobrý.
Vy se taky moc nesmějte, máte leukémii.
Začínáte chápat můj smysl pro humor.
Píčus jeden.
Tak co?
Co je tohle? Proč jsou ty mršiny furt naživu?
Pane Cavillane…
jdete právě včas.
Naši pacienti dostali infekci.
Budou mít týden antibiotika, než jim ty orgány vezmeme.
Infekce? Co je to za výmluvu?
Ne, to není výmluva.
- Jsou nemocní. - Vážně.
Co? To ti nakecala Pénélope?
Léonarde, uklidněte se. Jsme fakt vážně nemocní.
- Jsme těžce nemocní. - Opravdu.
- Je to s náma zlý. - Ano.
Uznejte, že ty podmínky opravdu hygienické nejsou.
To je pravda, sakra. Všude je prach. K pěti hvězdičkám to má daleko.
Ticho už! Řekni mi pravdu, nebo ti provrtám kebuli!
Léonarde, vy jste se zbláznil!
To snad není možný.
A je to.
Pohřbíváme mrtvoly za pět mega.
Všechno je v hajzlu.
Ale aspoň nepohřbíváme Aure.
Jo, to je jasný.
Díky, Bože.
- Chyť ho. - Jo.
Ty vole, pojď.
A je to.
Já bych se na to vysral.
Když si představím…
že jsme loni sháněli investory na apku…
A kde jsme teď?
Myslím, že tohle je můj osud.
Jsem zločinec. Jaký otec, takový syn.
No tak.
Pojď.
Olive.
Co?
Musím ti něco říct.
Co?
Tak mluv.
Ty a já…
jsme…
No tak, brácho!
Přesně.
Přesně?
- Bratři. - A co, brácho?
Jsme bratři, brácho.
To je jasný.
Ne, jsme vážně bratři, brácho.
Hráblo ti? Co to kecáš? Však já vím, že jsme jak bratři.
Ne, chci říct, že tvůj otec…
je můj táta.
Zahnul mý matce s tou tvou.
Co to kecáš za nesmysly?
Olive, věř mi. Myslím to vážně.
- Jsme pokrevní bratři. - Kdo ti to řekl?
Můj táta. No, tvůj táta. Náš táta.
- Gérard? - Gérard!
- Gérard neví, o čem mluví. - Ne. Olive.
Řekl mi to, když nám dali to sérum pravdy.
Cože?
Jsme bráchové.
Jsme bratři.
Pojď sem, brácho.
Pojď sem.
Šílený, co?
Byli jsme bráchové už dlouho předtím.
To je nádhera.
Počkej.
To znamená, že Aure je má ségra?
Jo, je tvá ségra. Samozřejmě že je.
A kurva.
Co se děje?
To nic, neboj.
Cos to provedla? Musel jsem toho chirurga zabít.
O čem to kecáš?
Neměj mě za blbce. Myslíš, že nevidím,
jak se za mými zády snažíš ty klauny zachránit?
Počkej, celou dobu jsem tady. Co blázníš?
Nejsem idiot.
Ani si neuvědomuješ, jakej bordel tu děláš. Co řeknu Rusům?
Orgány jsou prodaný, ale kdo je odoperuje?
Takže Hazanovi jsou stále naživu?
Tak o tohle ti jde?
- Tak moc ti na nich záleží? Pojď. - Co děláš? Přestaň!
- Tak si to užijete spolu. - Co to děláš?
- Pojď. - Přestaň!
Možná si spletli klášter.
Ne, oni chybu neudělali.
Vaše informace byly mylné. Co si o nás ti Kolumbijci pomyslí?
- Najdeme vám správnou adresu. - Ne.
To je od vás milé, ale Hazanovi už nás tak stáli dost peněz.
Takže propříště si ty posraný tipy vesnický právničky
nechte pro sebe.
Pátrání se odvolává.
Je vám to jasný?
Hele, bacha na jazyk. Nemusíte nás takhle poučovat. Taky nejste dokonalí.
O čem to mluvíte, prosím vás?
Ten případ s malým Grégorym jste pěkně posrali.
Je jasný, že to byl Bernard Laroche, kdo ho do tý řeky hodil! Tupci.
A Dupont de Ligonnès?
To byl taky bordel!
„Nevím, kde je!“
Radši pohněte prdelí místo zatýkání náhodných lidí na letišti!
A co Natascha Kampusch?
Vzpomenete si na ni někdy?
Kolik musela svýmu otci porodit dětí, než jste se tam objevili?
To jste taky posrali!
Na hovno!
Dělá si legraci.
Sračky!
Tak jo.
- Pořád to bolí. - To je normální.
- Dýchej. - Tadyhle spíme.
Hned vedle jsou sprchy
a hajzly.
Když projdeš tudy, je tam chodba. Jsou tam jedny, nebo dvoje dveře?
Jsou tam jedny, nebo dvoje? Olive?
Brácho, Olive! Soustřeď se. Jsou tam jedny, nebo dvoje?
Jo, jsou tam jedny nebo dvoje. Určitě.
Děláš si prdel?
Catherine?
Sakra.
Lásko. Myslel jsem, že jsi mrtvá.
Jsem v pořádku. Taky jsem se o tebe strašně bála.
Co se stalo? Kde jsi byla?
Chtěli, abych překládala nějaký obchod s Rusy.
Chtěli koupit naše orgány. Bylo to hrozné.
Hajzlové. Neboj, už je po všem.
Vypadneme odsud.
- Pracujeme na plánu kláštera. - Jo.
Musíme si pohnout, jinak nás Léonard zabije.
To je ten plán?
Jo.
Jo, to je on.
- Tady. - Díky.
Udělala jsem to samé.
Co?
S Oliviem.
Sehnala jsem si náhradu a předstírala, že život jde dál.
Jako ty s Williamem.
Já jsem tady.
Aha, jo. Jak se máš?
Neposlouchej ji, zlato, je to blbost.
Ani si nejsou podobní.
Je to blbost, nejsou si podobní.
To jsem si taky říkala. Jo.
Pořád Josepha miluješ. Jinak bys to pro něj nedělala.
Ten mobil tě zachránil. Máš štěstí.
- Haló? - Doktorko Prévotová, tady pan Finanouk.
Pane Finanouku.
Dobře, poslouchám.
Dala jste mě nahlas?
Ano. Ne.
Teda ano, protože si zrovna…
holím kundu!
Tak se nepořežte.
Poslyšte, bohužel mám špatné zprávy.
S tou půjčkou to nevyjde.
Je mi to líto,
že to s tou dýmkárnou pro kočky nevyjde.
Ale mám pro vás jinou nabídku.
Ta se spíš týká vašich chirurgických schopností.
To je zajímavé, pokračujte.
Dobře. Potřebuji vyoperovat orgány třem mužům a dvěma ženám.
Sakra, i Ludmilla?
Chirurg, kterého jsem najal, měl nehodu
a můj klient nemá času nazbyt.
Potřebuji vědět, jestli jste ihned k dispozici.
To záleží. Kolik?
Máme být profesionálové.
Jasně.
Má jediná a konečná nabídka je 120 000 euro.
Ano.
Tak pokud je konečná, tak to se nedohodneme, pane.
- Co děláš? - Děláš si srandu?
- Počkat, mám nějaký zásady. Za tu cenu? - Volej mu, jinak se tam nedostanem!
Nebudu dělat za drobný!
Clémentine, jestli mu nezavoláš, tak ti natáhnu.
Uklidněte se. Zavolá zpátky.
- A když ne? - Proč by nezavolal?
Zavolá. Má moje číslo.
Ne. Tudy to nepůjde. To není dobrý nápad. Odhalili by nás.
Když ale půjdeme tudy,
je tam chodba, která vede přímo na parkoviště.
Stráže tam mají auta a je tam taky starý červený džíp.
Ten je možné vzít, protože se mu nedovírají levé zadní dveře.
Co se tak díváš? Teče mi snad z nosu?
Ne. Jen poslouchám.
Tak jo, posloucháte mě?
Červený džíp má levé zadní dveře vždy otevřené.
Skvělý, chápeme.
Promiňte, ale jak tohle všechno víte?
Odpozorovala jsem to, když jsem překládala.
- To nic neznamená, Josephe. - Ano.
Znamená to, že pochybuju, že mluvíte rusky.
Co říkala?
Nevím, ale zřejmě mluví rusky.
Řekla jsem, že potom pojedeme na letiště Bastia.
Cože? Bastia?
- Jsme na Korsice? - Ano.
- Vážně? - Pěkná blbost.
- Všichni včetně poldů tu mluví španělsky. - To je pravda.
Možná, ale věřte mi, překládala jsem v nějaké korsické vísce.
Jo? A pohostili vás tam pěkně?
Byla tam Orezza a brocciu?
Ano, měli tam brocciu.
Haluzářka.
No nic, do sedmi ráno musíme utéct.
Ne.
Nesouhlasím. Je to nebezpečný. Čím dýl zůstanem, tím větší nebezpečí.
Počkáme, až všichni usnou a zmizíme.
Ne, stráže mění směny mezi 7:00 a 7:30,
a tak na nikoho nenarazíme.
Sakra, to je šílený. Jak to všechno ví?
To jste taky viděla?
Budeš jí oponovat vždy, když něco řekne?
Ty víš tak akorát kulový. Furt jenom kecáš. Tak ji poslouchej.
Ví toho nějak moc.
Posloucháme, zlato.
A jak se dostaneme z noclehárny?
Catherine?
Odtud se dostaneme…
díky tomuhle.
Papírová krabička. Bezva.
To jsou sirky, Jo.
- Sirky, jo? - Hraješ si na blbýho?
Sirky.
No vida.
- Vem to, sakra! - Musíš ho chvíli nechat.
Navíc tu melodii miluju. Mám ji teprv tři dny. Super.
- Dělej! - Zvedni to!
- Haló? - Haló?
Pane Finanouku.
- Přerušilo se to. - Ano… Pardon. Mám další hovor.
Haló?
- Nerušíte. - Sakra, Clémentine!
Ticho! Co je to s váma? Blázníte?
Takže, pokud si dobře vzpomínám…
mám víkendový plán 30 giga a neomezené SMS,
ale je to málo, protože se dívám na dost videí.
- Vem ten hovor, kurva! - Já tu vyjednávám.
Ty ten limit každej měsíc nepřekračuješ.
Egoistko.
Budu vám muset zavolat zpátky. Teď se to nehodí. Hezký den.
Klídek.
Pane Finanouku, poslouchám.
Výborně. Spolehněte se.
Tak jo. To by šlo.
Tak papa.
Mějte se, papa.
Tak zatím, nazdárek. Pa.
Zavěsil.
Youssefe…
sbal si troje spoďáry, za hodinu letíme.
A kam?
Na Korsiku.
- Na Korsiku? - Jo.
Na krásnou Korsiku.
Chtěl bych se za Josepha omluvit.
Nevím, co proti tobě má.
Nevím.
S dětma je to někdy komplikované.
Ano.
No…
žádné nemám, ale někdy to asi není snadné.
Ne.
Já věděl, že jsi výjimečná, ale tohle mě odzbrojilo.
To nic není, jen základy chemie.
Trochu ledku, síry, pak jiskra a bum.
Bum!
Jednoduchý!
Pojď, strouhej.
Aure, dej tu tašku blíž.
- To stačí. - Nesmí to padat vedle.
Chytám to. Škrabej a nekecej.
Kurva.
Upřímně, nezdá se vám to její tetování divný?
Neuvěřitelný. Furt o tom budeš kecat, sakra!
Beztak si ten dolar nechala vytetovat v mládí. O nic nejde.
Je to bývalá striptérka. Do kalhotek chtěla dolary.
To určitě!
Má stejný tetování jako ten psychopat.
Mluví rusky.
Úplnou náhodou tu zná každej kout a teď je to odbornice na výbušniny.
Jo, a náhodou zmizela, když jsme měli jít pod ten nůž
a pak se zas náhodou objeví.
To je nějak moc náhod.
Poslouchej, Jo. Věřím jí. Je na ni spoleh.
A nezapomeň, že riskovala život, aby tě dostala z vězení. Na tos zapomněl?
- Jasně, jen ji moc neznám. - Ale vůbec ne.
Je to tátova přítelkyně. Je rodina.
Ne, není. Ani hovno. Nevěřím jí.
- Seš tak zabedněnej. - Catherine je v pohodě.
Je krásná, chytrá…
Přestaň, chápeme to, chceš ji vojet.
To sice jo, ale o to nejde.
Věřím jí. O tohle jde.
Neuvěřitelný.
Olivier se mnou tentokrát souhlasí, tak to musíš být fakt vedle.
- Proč to říkáš? - Jo, proč to říkáš?
Proč? Se na sebe podívejte.
Jste jak siamský dvojčata s jedním mozkem.
No tak, tohle se nepočítá, je to vysoko.
A často máme jinej názor.
Jo, má pravdu.
Jste si blízcí. To je dobrý, to není problém.
Akorát mám občas pocit, že neexistuju. Chápeš?
Vážně?
No ano.
Mrzí mě, že to tak cítíš. To nebyl úmysl, upřímně.
Seš tak sebevědomá, že se zdá, že máš všechno zmáknutý.
To jo. Mám pocit, že nás moc nepotřebuješ.
No…
tak to se vám jen zdá.
Takže tak.
Hele, jinak ti musím něco říct o Olivovi.
Co?
- To se posereš. - Klídek, Jo. Počkej.
Neunáhluj se.
Vidíte? Zas mi něco tajíte.
- To ne. - Je mi to fuk, řeknu ti to.
A už mě bolí ramena.
Sklapni.
Škrábej tu posranou zeď. Seru na to.
- Jo. - Pohni, sakra.
A jsme tu.
Fakt to tu vypadá jak v Kolumbii.
Poslouchej a nekecej o Kolumbii.
Jakmile tou bránou projedeme, už nebude cesty zpět.
Uvědom si to.
Jistěže to chápu. Máš strach? Chceš volat poldy?
- Co? Poldy? - Já taky ne. Nechci, aby skončili v base.
- Jsem připravenej. Co ty? - No jasně.
Loď je zamluvená. Bude to profi práce. Vem si to.
- Co to děláš? - Je to důležitý.
Vypadáš míň jak buran z ghetta.
Přestaň. Vypadám jak samuraj.
Sakra, vypadám jak samuraj.
Samuraj, ty vole, mrkej na to.
- Jo. - Úplnej…
- No nic. - Jedem.
To stačí. Dost!
Zdravím.
Dobrý den.
- Těší mě. - Nás taky.
Doktoři Prévotová a Ben Aflahak?
- Ben Afleck. - Aflahak, jako spravedlivý.
Máte tu tukany?
Je období páření. Díky mně se jim ztopoří.
Zavři hubu!
Jde to z tlampačů. Je to jen na oko.
Celý je to nahraný.
Jako ty kaktusy. Dovezl jsem je sem.
Chceme, aby si mysleli, že jsou v Jižní Americe.
- Má je to zmást. - Očividně.
- Dobrý. - Blbost.
Nefunguje to. Hned jsem věděla, že jsou falešní.
Tak na ten strom hodím tebe a budeš tam vyřvávat ty.
Ne, je to věrohodný. Vážně.
Dejte mi mobily.
Musíme bejt opatrní.
Pak vám je vrátím.
Stejně jsem ho chtěl změnit.
- Fakt? - Už moc nefungoval?
To bude asi potřeba.
Takže jdeme hned na věc?
Máte čas.
Mí klienti potřebují ty orgány až zítra.
Bude snazší je vyoperovat těsně předtím.
To ano.
Tak pojďte.
Mohli bychom je vyšetřit a vyhodnotit situaci?
Ne, představím vás zítra ráno. Teď byste měli odpočívat.
Ukážu vám pokoje. Zítra je perný den.
Byl bych radši, kdybyste si odpočali.
To ano. A mě navíc tlačí sraní.
Jo, to ta cesta.
Co děláš?
Tak budeme mít trošku soukromí.
Co se děje?
Sakra.
Lásko…
vezmeš si mě?
- To myslíš vážně? - Miluju tě.
A…
nevím, kolik času mi zbývá. Takže ano, myslím to vážně.
Vezmeš si mě?
Dobře.
- Co? - Ano.
Ano jako ano?
Ano jako ano.
Nespíš?
Ne, z toho zítřejšího útěku mám trochu nervy.
Ty ne?
Jo, trochu.
Co tam dělají?
Nic. Spí.
Aha.
Dobrou, brácho.
Jo, dobrou, brácho.
- Olive. - Co?
Něco mě napadlo.
- Jsme doopravdy bráchové. - A?
Už si nemusíme říkat „brácho“.
Máš recht, brácho.
Zapomeň na to.
Dobrou, brácho.
Jo, dobrou, brácho.
- Na co tam čumíš? - Na nic.
- Jak na nic? - Ne, nedívej se, Jo!
Do prdele, brácho!
Říkals, že spí! Vždyť má venku péro, ty vole!
- Chtěl si ho provětrat. - Já umřu!
Vypadá to, že máme dalšího člena rodiny.
Nedělej fóry. Je to i tvůj táta, tak měj úctu.
To je mi fuk, před pěti minutama ještě nebyl.
Nehodí se to, přestaň čumět.
Šílíš? Podívaná jak blázen. Je mi to fuk.
- Ty vole, doggy style. - Mně snad jebne.
Jak dva čokli.
Nemůže se trefit.
Každej jede jiný tempo, o chemii nemluvě.
- Nebude jim to fungovat. - Ten má ale ptáka.
Parádní kláda.
Jo, táta ho má pěknýho.
Zdědils ho po něm?
- Jo. - Takovýho nemáš.
Jo, mám.
Nemáš. To bych si všiml.
Ale to byl vždycky v klidu.
- Ale když je připraven do akce… - To ne.
Máš ten opasek s výbušninami?
Proč se ptáš?
- Proč se na to ptáš? - Jen tak.
Trochu rasistka, ne?
Ne, to já jen kvůli těm vousům.
Aha, takže rasistka.
Bože, vy Židi vždycky všechno obrátíte.
- Co to kecáš? - Tam.
Vem ty lana a jdeme na parkoviště.
- Proč? - Důvěřuj mi.
Dobře, podejte mi ledek a síru.
- Je to… - Je to ve stole.
- Nic tu není. - Jak není? Bylo to tam.
- Jako fakt? - Hledej, tati.
Děláte si srandu? To není možný. Vy jste tu směs ztratili?
To je neuvěřitelný. Do prdele.
Teď je i Catherinin plán v háji. To je ale katastrofa.
To nevadí. Mám ještě jedny sirky.
To je neuvěřitelný.
Druhá krabička. Jsme zachráněni.
Jo, je to skvělý.
Fakt šílená náhoda, že má Catherine tady ve vězení ještě druhý sirky.
Dobrá práce, Catherine.
Když budeme všichni škrábat, zvládneme to.
Jediný, co ty budeš škrábat, je moje prdel! Je to jasný?
Už to nevydržím.
Nemůžu ji vystát a nevěřím jí.
Od začátku nás vodí za nos. Proberte se.
Odkdy jako nosí vězni po kapsách dvoje sirky.
Když s ní půjdeme, za těma dveřma na nás čeká akorát smrt.
Tys úplně zešílel.
- To ty jsi tu směs vyhodil? - No jistě.
Fajn, konec předstírání. Musím vám něco říct.
Vyhodil jsem to já.
Josephe, do prdele. Já z tebe tu duši vymlátím.
Catherine se ti nezamlouvá? Tvůj problém.
Ale tímhle jsi nás odsoudil k smrti, ty kreténe.
Hej, já jdu pro Hazanovy, ty řekni doktorům, ať se připraví.
Rozumím.
Otevři konečně oči, nevidíš, že něco tají?
To ty nám zatajuješ věci. Furt nám házíš klacky pod nohy. Přestaň.
Já házím klacky pod nohy?
- Ta mrcha tě zmanipulovala. - Ne!
- Tak o mý ženě mluvit nebudeš! - Tvý ženě?
Jo, mý ženě!
Budeme se brát.
- Co? - Tak to v žádným případě.
Jestli s ní půjdeme, je po nás.
- Ne! Jo! - Pusť mě!
Pusť mě!
- Nechte mě bejt! - Nedělej to.
- Pusť mě! - Přestaň!
Uklidni se a poslouchej.
Vím, že je to složitá situace.
Ale chci pro vás jen to nejlepší.
Myslíš, že něco tajím. Na to máš právo. Ale musíš mi věřit, Josephe,
protože jen já nás můžu dostat ven.
Prosím tě.
- Dej jí je. - Jo.
Dej mi je.
Do prdele.
Tady. Běžte s ní.
Co to děláš? Chceš mě podrazit?
Ne, Léonarde, uklidni se. Snažím se je uklidnit.
- Takže se odtud nesnažíte utéct? - Klid, prosím. Polož tu zbraň.
Nebudeš přece střílet…
Do hajzlu!
- Kurva! - Catherine? Jsi v pořádku?
Mami! Uhněte, vypadněte! Mami!
- Do hajzlu! - Mami? Slyšíš? Mami!
José, dělej!
Řekl jí „mami“.
Já to říkal.
To jsem nečekal. Řekl jí „mami“.
- Tati, jsi v pohodě? - Necítím se dobře.
- Počkej. Sedni si. - Gérarde! Bacha, padá.
Počkejte!
Tati! Zůstaň s náma. Tati!
- Tati? Hej! - Tati!
Tati? No tak, otevři oči!
- Gérarde! - Tati!
Překlad titulků: Jan Kucherko