TUANI, KORSIKA
EN NETFLIX-SERIE
-Familje… -…företaget
-Döda mig inte. De är här nånstans. -Gräv, för fan!
Det är pengarna! Jävlar!
Ja! Allt är här!
Okej… Er vän verkar har hittat pengarna.
Tack, Ali. Tack som fan!
Jag visste att vi kunde lita på honom.
Ge mig 24 timmar. Jag ordnar en helikopter åt er.
Tack, ni räddar livet på oss.
Bli inte alltför glad, Olivier.
-Du har cancer. -Va?
Jag skämtar.
Den var bra.
Skratta inte för mycket. Du har leukemi.
Ni börjar förstå er på min humor.
Din jävel.
Hur går det?
Vad är det för oväsen? Varför lever nollorna?
Monsieur Cavillan,
ni kommer precis lagom.
De har en infektion. De behöver anti- biotika i en vecka innan vi tar organen.
-Infektion? Vilken skum ursäkt. -Det är ingen ursäkt. De är väldigt sjuka.
Har Pénélope slagit i er det här?
Léonard, lugna dig. Han har rätt. Vi är riktigt sjuka.
-Det är sant. Vi mår inte alls bra. -Ja, Léonard.
Det är inte särskilt hygieniskt här.
Det är sant. Det är väldigt dammigt. Stället är knappast femstjärnigt.
Vänta! Säg sanningen, annars skjuter jag fyrtornet.
Du har förlorat förståndet.
Det här är fan inte sant.
Så där.
Vi begraver femmiljonereurolik.
Vi har förlorat allt.
Å andra sidan begraver vi inte Aure.
Det är klart. Tack gode Gud.
-Ta tag i honom. -Visst.
Fy fan. Okej.
Så där.
Förbannat.
Förra året
försökte vi sälja en app till investerare.
Se på oss nu.
Jag tror att sånt här är mitt öde.
Jag är en skurk. Sådan far, sådan son. Kom igen.
Sätt fart.
Olive…
Vad är det?
Jag måste berätta en sak.
Vad är det?
Berätta!
Du och jag…
Du och jag är…
Broder!
Just det.
Vadå?
-Bröder. -Vadå bröder?
-Du och jag är bröder. -Ja, vi är bröder.
Jag menar bröder på riktigt.
Är du knäpp? Vad snackar du om? Klart du är min broder.
Vad jag säger är att din pappa…
Din pappa är min pappa.
Han var otrogen mot min mamma med din mamma.
-Vad snackar du om? Skitsnack. -Tro mig. Jag menar allvar.
-Vi är blodsbröder. -Vem har sagt det?
Min pappa. Eller din pappa. Vår pappa.
-Gérard? -Gérard.
-Han snackar skit. -Nej, Olive.
Han sa det när vi hade fått sanningsserum.
Va?
Vi är bröder.
Kom hit, bror.
Kom hit.
Sjukt, va?
Vi var brorsor innan vi blev bröder. Det är vackert.
Vänta lite…
Är Aure är min syster då?
Ja, hon är din syster. Det är klart.
Fan.
Vad är det?
Inget. Bry dig inte om det.
Vad har du gjort? Jag var tvungen att döda kirurgerna.
Vad pratar du om?
Jag är inte född i farstun. Jag vet att du försöker rädda de där clownerna.
Jag har suttit här hela tiden. Du inbillar dig.
Jag är ingen idiot! Du anar inte hur du har rört till allt.
Vad säger jag till ryssarna? Det finns ingen som kan ta ut organen!
Så Hazans lever?
Funderar du över det? Älskar du dem så mycket? Kom.
-Vad gör du? -Du ska få samma behandling.
-Vad gör du? -Kom.
Sluta!
-De måste ha gått till fel kloster. -Nej då, det var rätt.
Ni hade fel information. Vad tror colombianerna om oss nu?
-Vi ska hitta rätt adress. -Nej.
Det var snällt, men familjen Hazan har kostat för mycket.
Så de usla tips du får genom att dra i dina advokattrådar…
Håll dem för dig själv.
Vi avbryter sökandet. Är det klart?
Använd inte den tonen. Vi behöver inte läxas upp. Ni suger också.
Ursäkta? Vad pratar du om?
Fallet Grégory. Ni var usla.
Det var ju Bernard Laroche som kastade honom i floden. Idioter!
Och Dupont de Ligonnès? Vilket fiasko.
"Jag vet inte var han är."
Gör nåt istället för att gripa oskyldiga på flygplatser!
Och Natascha Kampusch? Tänkte du ens på Natascha Kampusch?
Hur många barn fick hon med sin pappa innan ni kom?
Ni sög!
Ni sög som fan!
Hon skämtar.
Som fan!
Okej…
-Det gör fortfarande ont. -Det är normalt.
-Andas. -Det här är vår sovsal.
Bredvid oss finns duscharna och toaletterna.
Här borta finns en korridor, men jag vet inte om det finns en eller två dörrar.
Är det en eller två, Olive?
För fan, Olive! Fokusera! Är det en eller två dörrar?
Ja, det är en eller två dörrar. Helt klart.
Jävlas du med mig?
Catherine?
Fan!
Älskade. Jag trodde att du var död.
Jag mår bra. Jag har varit så orolig för dig med.
Vad hände? Var var du?
De bad mig översätta för dealen med ryssarna.
De ville köpa våra organ. Det var hemskt.
Fan.
Lugn, det är över nu. Vi ska ta oss härifrån nu.
-Vi ritar upp en karta över klostret. -Okej.
Om vi inte tar oss ut kommer Léonard att döda oss.
Är det där kartan?
-Ja. -Ja, det här är kartan.
-Här. -Tack.
Jag gjorde som du.
Va?
Med Olivio.
Jag skaffade en dubbelgångare och låtsades gå vidare.
Som du med William.
Jag är här.
Ja! Hur är det?
Lyssna inte på henne, älskling.
Struntprat, de är inte ens lika.
"Struntprat, de är inte ens lika." Så sa jag med.
Du är kär i Joseph. Annars hade du inte gjort det här.
Räddad av gonggongen. Vilken tur du hade.
Hallå?
Dr Prévot, det är monsieur Finanouk.
Hej, monsieur Finanouk.
Ja, jag lyssnar.
Slog du på högtalaren?
Ja. Nej. Eller jo, för jag höll just på att
raka fittan!
Skär er inte.
Dessvärre har jag dåliga nyheter.
Vi kan inte låna ut pengar till er.
Jag beklagar.
Men gällande er katt-shishabar…
Jag har ett annat förslag
som mer gäller era kirurgiska kunskaper.
Intressant. Berätta mer.
Bra. Jag behöver ta ut organ från tre män och två kvinnor.
Ludmila med?
Kirurgen som skulle göra det råkade ut för en olycka
och min klient har ont om tid.
Jag behöver veta om ni kan nu genast.
Vad får jag?
-Vi ska föreställa proffs. Vi är proffs. -Okej!
Jag erbjuder 120 000 euro, icke förhandlingsbart.
Ja!
Det är inte förhandlingsbart. Det blir nej.
-Vad gör du? -Skämtar du?
-Jag har principer. Inte till det priset. -Ring tillbaka! Han är vår väg in!
-Jag vill inte bli lurad. -Jag slår dig snart. Ring tillbaka.
Lugn. Han ringer tillbaka.
-Och om han inte gör det? -Klart att han gör.
Han ringer tillbaka. Han har mitt nummer.
Nej, inte hitåt. Det är ingen bra idé. De kommer att se oss.
Men om vi går hitåt kan vi ta en korridor som leder rakt till parkeringen.
Vakternas bilar står där. En är en gammal röd 4x4.
Vi tar den, för den bakre vänstra dörren är olåst.
Varför glor du? Har jag en snorbuse?
Nej, jag lyssnar.
Bra. Hörde du? Vi tar den röda 4x4 för vänster bakdörr är alltid öppen.
Bra, vi fattar. Förlåt, men hur vet du allt det här?
Jag såg det när jag översatte för ryssarna.
-Det där betyder ingenting. -Jo.
Det betyder att jag tvivlar på att du pratar ryska.
Vad sa hon?
Vet inte, men hon pratar visst ryska.
"Sen måste vi ta oss till Bastiaflygplatsen."
Bastia?
-Är vi i Korsika? -Ja.
-Är vi? -Nej!
Alla pratar spanska.
-Till och med polisen pratar spanska. -Det är sant.
De tog mig till en korsikansk by för att översätta.
Jaså? Var det trevligt? Var det fest? Fick du Orezza och brocciu?
-Ja, det fanns brocciu. -Fan, vilken tur.
Vi måste sticka i morgon klockan 07.
Nej, det är för farligt. Ju längre vi stannar, desto farligare.
Vi väntar tills alla sover och sticker då.
Nej, de byter skift mellan 07 och 07.30. Då är det mindre risk att stöta på nån.
Det är ju sjukt! Hur vet hon allt det här? Såg du det också?
Tänker du säga emot allt hon säger?
Du vet ingenting.
Du bara snackar. Lyssna för en gångs skull.
Hon vet lite för mycket.
Vi lyssnar, älskling.
-Hur tar vi oss ut ur sovsalen? -Catherine?
För att ta oss ur sovsalen
använder vi de här.
-En ask. Jättebra. -Det är tändstickor, Jo.
-Tändstickor? -Är du dum, eller?
Det är tändstickor.
Där hör ni.
-Svara, för helvete! -Han måste plågas.
Jag älskar hans ringsignal. Jag la in den för tre dagar sen.
-Kom igen! -Svara!
-Hallå. -Hallå.
Monsieur Finanouk.
-Samtalet bröts. -Ja. Ursäkta, jag har ett annat samtal.
Hallå?
-Nej, du stör inte. -För fan, Clémentine!
Vad är det för fel på er?
Vad jag minns så har jag 30 GB helg med obegränsat med sms.
För lite, för jag tittar mycket på video.
-Koppla in honom igen, för fan! -Jag förhandlar.
Du är inte över gränsen varje månad.
Egoist.
Jag ringer tillbaka. Jag hör inte mig själv tänka. Ha en bra dag.
Kära nån!
Monsieur Finanouk, jag är här.
Bra. Ni kan räkna med oss.
Javisst. Det fungerar.
Kram.
Kram. Hej då.
Hej då!
Han la på.
Youssef, lägg tre par kalsonger i en plastpåse. Planet går om en timme.
Vart ska vi?
Korsika.
-Korsika? -Ja.
L'île de beauté.
Jag ville be om ursäkt för Joseph.
Han har nåt emot dig.
Jag vet inte vad.
Barn är komplicerade ibland.
Ja.
Jag menar…
Jag har inga, men det är nog inte lätt alla gånger.
Nej.
Jag vet att du är smart, men du imponerar.
Det är bara kemi.
Lite salpeter, svavel, en gnista… Pang!
Pang.
Skrapa.
Aure, kom närmare med säcken.
-Det funkar. -Inget får hamna utanför.
Jag fångar det. Forstätt skrapa.
Fan.
Tycker ni inte att hennes tatuering är konstig?
Otroligt. Han fortsätter tjata om det.
Den är ett ungdomsmisstag. Den betyder ingenting.
Hon jobbade som strippa. Hon ville få dollarsedlar.
I helvete heller.
Hon råkar ha samma tatuering som det andra psykfallet.
Hon pratar ryska.
Hon hittar i klostret.
Och nu är hon sprängämnesexpert.
Hon råkade försvinna samma dag som vi skulle slaktas
och sen är hon bara tillbaka! Det är många sammanträffanden.
Hör på. Jag litar på henne. Hon är pålitlig.
Hon riskerade sitt liv för att få dig ur fängelse. Har du glömt det?
-Hon är en främling. -Nej. Hon är pappas flickvän.
-Hon hör till familjen. -Nej! Jag litar inte på henne.
Du är så jobbig.
Catherine är okej. Hon är vacker och smart.
Vi fattar. Du vill bara knulla henne.
Ja, men det är inte det. Jag litar på henne.
Fantastiskt. För en gångs skull håller Olivier med mig. Du har verkligen fel.
-Varför säger du det? -Ja, varför?
Se på er. Ni är som ler och långhalm och håller alltid med varandra.
-Detta räknas inte. Jag skrapar salpeter. -Vi är ofta oense.
-Det är sant. -Ni är tajta. Det är okej. Inga problem.
Men ibland känns det som om jag inte existerar.
Va?
Ja.
Tråkigt att du känner så. Det menade vi aldrig. Jag lovar. Du är så självsäker.
-Du verkar ha koll på läget. -Det känns inte som om du behöver oss.
Ja, ni…
Ni har fel.
Så där.
Jag måste berätta en sak om Olive.
-Vadå? -Nej, gör inte det!
-Vänta. Lugna dig lite nu. -Där ser ni! Ni döljer saker för mig igen.
-Nej! -Jag ska berätta. Jag har ont i axlarna!!
Håll käften!
Fortsätt skrapa. Jag bryr mig inte.
-Jo! -Kom igen!
Framme.
Det ser faktiskt ut som Colombia.
Lyssna istället för att prata om Colombia.
När vi går igenom grindarna finns ingen återvändo. Fattar du det?
Ja, självklart. Är du rädd? Ska vi ringa polisen?
-Polisen? -Nej. Jag vill inte se dem i fängelse.
-Jag vill gå in nu. Är du redo? -Självklart.
Båten är bokad. Vi fixar det här som proffs. Här.
-Vad gör du? -Du måste se mindre getto ut.
Sluta, jag ser ut som en samuraj! Fan, jag ser ut som en samuraj.
En jävla samuraj.
-Ja. -Mitt huvud… Vi kör.
Det räcker!
Hej.
-Trevligt. -Detsamma.
Dr Prévot and Dr Ben Aflahak?
-Ben Affleck. -Aflahak, rättframhet.
Ni har tukaner!
Det är parningssäsong. Jag gör dem kåta.
Håll käften!
Det kommer från högtalarna. Hör du inte att de är fejk?
Det är iscensatt. Som kaktusen. De är importerade.
Vi försöker få fångarna att tro att de är i Sydamerika.
-För att förvirra dem. -Självklart.
-Smart. -Skitdumt.
Jag märkte direkt att fåglarna var fejk.
Jag kan sätta dig på en gren så kan du fortsätta kackla.
Nej, det är bra gjort. Verkligen.
Ge mig era mobiler.
Vi måste vara diskreta.
Ni får tillbaka dem sen.
Jag hade ändå tänkt byta mobil. Den funkade dåligt.
Nu måste du.
Ska vi sätta igång?
Nej, det är lugnt. Min klient behöver organen i morgon.
-Vi tar dem så sent som möjligt. -Ja, det är bäst.
Kom.
Kan vi undersöka dem för att få en uppfattning om situationen?
Nej, jag presenterar er i morgon bitti. Ni behöver vila nu.
Jag visar er till era rum. I morgon är en stor dag. Jag vill att ni är utvilade.
Ja, och jag behöver skita.
Resan…
Vad gör du?
Ger oss lite avskildhet.
Vad är det?
Fan.
Min älskade…
Vill du gifta dig med mig?
-Menar du allvar? -Jag älskar dig.
Och…
Jag vet inte hur mycket tid jag har kvar, så ja, jag menar allvar.
Vill du gifta dig med mig?
Okej.
-Va? -Ja.
Ja, ja?
Ja, ja.
Är du uppe?
Jag är lite nervös inför rymningen. Är inte du det?
Jo, lite.
Vad gör de?
Inget särskilt. De sover.
Okej.
-God natt, broder. -God natt, broder.
-Olive? -Ja?
Jag tänkte på en sak.
-Vi är bröder på riktigt nu. -Ja?
Vi kanske inte ska kalla varandra "broder".
Sant, broder.
-Glöm det. God natt, broder. -God natt, broder.
-Vad tittar du på? -Ingenting.
-Vadå ingenting? -Nej, titta inte!
Vad är det här?
Du sa att de sover. Han har kuken ute!
Han tog ut den. Jag är visst inte den enda som håller stånd här.
Sluta skämta. Det är din pappa. Visa respekt!
-Han har varit min pappa i fem minuter. -Sluta stirra, för fan!
Är du knäpp? Klart att jag kollar. Han tar henne bakifrån.
Fy fan!
-Han kämpar, som en hund. -Han får inte in den.
De är osynkade. Det finns ingen kemi.
Det håller aldrig.
Jävlar, vilken kuk. Den är som en chokladéclair.
Ja, min pappa har snygg kuk.
-Går den i släkten? -Ja.
-Din kuk ser inte ut så där. -Jodå.
-Nej, det har jag aldrig sett. -Den sover när du ser den.
-Men när den är i tjänst… -Fan!
Har du med din självmordsväst?
Varför frågar du?
-Varför frågar du? -Jag vet inte.
-Ganska rasistiskt, va? -Nej, det är på grund av skägget.
Exakt. Rasistiskt.
Herregud, ni judar tar allt på fel sätt.
-Vad pratar du om? -Där. Ta repen. Vi går till parkeringen.
-Varför? -Lita på mig.
Ge mig salpetern och svavlet.
-Var… -På bänken.
-Det finns inget här. -Omöjligt. Det var där.
Vad i helvete?
-Se efter. -Skämtar du?
Har ni tappat bort blandningen?
Helt jävla otroligt.
Nu kan vi inte ens genomföra Catherines plan. Katastrof.
Jag har en tändsticksask till.
Helt otroligt!
-Vi är räddade. Hon har fler tändstickor! -Jättebra.
Vilket sammanträffande att hon har en till tändsticksask när vi hålls fångna.
Bra jobbat.
-Alla får hjälpa till att skrapa. -Det enda du ska skrapa är mitt arsle!
Jag klarar inte av henne! Jag litar inte på henne!
Hon har försökt lura oss från början. Ser ni inte?
Hur kan hon ha två tändsticksaskar? Omöjligt!
Om vi följer henne kommer vi att dö.
Du är helt galen.
-Var det du som slängde det? -Så klart.
Okej, sluta låtsas. Jag måste berätta nånting.
Jag slängde pulvret.
För fan, Joseph. Jag tänker spöa skiten ur dig.
Gillar du inte henne? Det är ditt problem, men nu har du dömt oss till döden, idiot!
Jag hämtar familjen. Säg åt läkarna att göra sig redo.
Ni är blinda. Ser ni inte att hon är skum?
Det är du som är skum. Du ska alltid förstöra. Du är skum!
Förstör jag alltid? Den där fittan manipulerar dig!
-Nej! Prata inte om min fru så där. -Vadå din fru?
Ja, min fru.
Vi ska gifta oss.
-Va? -Ni ska inte gifta er.
-Om vi följer henne dör vi. -Nej, Jo!
Släpp mig!
-Släpp mig! -Sluta!
Lugna ner dig. Lyssna på mig.
Det är en komplicerad situation.
Men jag önskar bara det bästa för er.
Du har rätt att tycka att jag är skum, men du måste lita på mig.
För jag är den enda som kan få ut oss.
Snälla.
-Ge den till henne. -Jo…
Ge mig den.
Fan!
Här. Följ henne, bara.
Vad gör du? Försöker du lura mig?
Nej, Léonard, jag försöker bara lösa allt.
-Försöker du inte hjälpa dem att fly? -Lugn! Sänk vapnet. Du skjuter inte…
Jävlar!
-Fan! -Catherine! Hur gick det?
Mamma!
Undan! Mamma!
-Fan. -Mamma?
José, kom hit!
Han sa "mamma".
-Jag sa ju det. -Jag fattade inte. Han sa "mamma".
-Pappa, hur är det? -Jag mår inte så bra.
-Sätt dig. -Gérard.
Han ramlar. Håll i!
Pappa? Stanna hos oss. Pappa?
Pappa? Hallå!
Pappa? Öppna ögonen.
-Gérard! -Pappa.
Undertexter: Rosanna Lithgow