Segítség! Siessenek!
Apának szívrohama van!
- Aure, ne ordíts! - Már jobban van.
Jól vagyok, lányom. Elájultam, de már jobban vagyok.
- A francba, Aure! - Kérem!
Kérem, segítsenek!
Ez hihetetlen!
Mit művel?
Ne!
A NETFLIX SOROZATA
Családi
Biznisz
Ez zseniális!
Le kell állnom, vagy fingani fog a puncim. Leállok!
Segítsetek! Gyorsan!
Golyót kapott a vállába.
Elvérzik. Mentsétek meg, könyörgöm!
Nem megy, erre nem készültünk.
Mentsétek meg, vagy megöllek!
Számíthat ránk.
Azonban, Mr. Cavillan, távoznia kell.
Steril környezetre van szükségünk.
Könyörgöm, mentsétek meg!
Basszus!
Ez Catherine.
Milyen Catherine?
Úgy érted, Pénélope?
Ja, Gérard barátnője.
Megérdemli! Ne segíts rajta, ki nem állhatom a ribancot!
Bocsi, dr. Ben Aflahak!
Miatta vagyunk ekkora szarban.
Nem értetted meg a hippokratészi esküt.
Ne kavard bele Hippokratészt…
„Tisztelem minden ember autonómiáját és akaratát,
hazájukra és vallásukra való tekintet nélkül…”
Itt nincsenek orvosok, oké?
Nem vagy orvos, és én sem. A műtéttel csak feltrancsíroznád.
Tavaly kiműtöttem egy rosszindulatú daganatot a cicámból.
Oké, és?
Meghalt műtét közben.
Na tessék! Nem értesz hozzá.
Szegény cica!
Mindegy! Ollót!
Levágjuk a felsőjét.
Gyerünk!
Így ni!
Aludj jól, te rohadék!
Szép munka, Aure!
- Mit csinált? - Ez mi volt ?
Gyerünk! Menjünk innen!
- Menjünk! - Oké.
- Hoppá! - Oké. Aure?
Mi az?
Ott jön még egy.
Lássunk hozzá!
- Gyerünk! - Ez az!
Szállj le, tesó! Jól vagy?
- Igen? - Jó.
Baszki, láttátok, hogy leütöttem?
- Igen! - Gyerünk! Nyomás!
- Apa, megyünk! - Várjatok! Adjatok öt percet!
Kiszállt minden erő a lábamból.
Nem látok semmit.
Széthúzom a szövetet.
- Húzd csak! - Így ni!
Ez az!
Baszki, nem jó. Tartsd nyomva!
- Nyomd már, a fenébe! - Nyomom!
Gyorsan! Siess!
A picsába! Ne légy ilyen beszari!
Te meg előbb tegyél maszkot!
Figyelj!
A francba! A fülbevalóm!
Mi van vele?
- De bosszantó! - Kit érdekel a fülbevalód? Siess!
- Baszki, beleesett a vállába! - Ne…
Kellemesen meleg.
Nagyon finom.
Kellemes érzés.
Olivier-re emlékeztet.
Találtam valami fémet.
- Fémet? - Igen. Megvan.
- Az jó. Lássuk! - Gyerünk! Itt is van!
A rohadt életbe, ez a golyó!
Fantasztikus, épp ezt kerestük!
Leszarom a golyót, a fülbevalót akarom!
Bassza meg!
Túl erősen vérzik.
Várj, kiszivattyúzom! Ne mozogj!
Hagyd, majd én!
Jól van már!
Kiittad az egészet.
Mit csinálsz?
Basszus!
Ez undorító!
- Megvan. - Leszarom a fülbevalódat!
Mi a fenének köptél le?
- Basszus! - Figyu!
Tanultál varrni a sitten?
- Igen, csütörtökönként. - Igen?
Varrd össze! Hozzákötöm az ágyhoz.
Utána megyünk a Hazanokért.
Tiszta! Gyertek!
Siessetek!
Várj, nem tudok menni ebben a kurva tógában!
Igyekszünk, de az öreg egy tonnát nyom.
Tiszta! Mehettek.
Van kint egy őr.
Basszus!
Itt hagyjuk apát?
- Szerinted csak egy régi baba? - Nem, de így nehéz lesz.
Hagyjuk a szekrényben, és majd kintről hozunk segítséget.
Mindent hallok. Nem hagyhattok itt!
Apa, ne olyan hangosan! A fenébe!
Szerintem meghallottak. Le fogunk bukni.
Olive, láthatnám az órád?
7 óra 12 perc.
Nem az idő érdekel. Add ide a kibaszott órát!
Add már ide!
- Mit csinálsz? - Jo?
Ne!
A francba, tesó!
Elindult.
Bemegy.
- Ez az! - Bevált. Gyertek, menjünk!
Jól vagyok.
- Minden rendben. - Menjünk!
A fenébe, nincsenek itt!
Elmentek.
Egész ügyesen megkötözték őket.
- Menjünk innen! - Oké.
Jo, nem tehetsz ilyet! Azt az órát a bar micvómra kaptam.
- Annyit ér, mint a herém. - Fejezd be!
Tudjuk, mennyit ér egy here.
Nem 140 euró, mint a szaros órád.
Imádom azt az órát.
Gyerünk!
Ott a piros terepjáró!
A bal hátsó ajtót mondta.
Basszus, nyitva van!
Szuper!
Rendben.
Jo, mit csinálsz?
Basszus, tényleg segíteni akart.
- Mi? - Catherine. Érte kell mennünk.
Nem hagyhatjuk itt.
Igen, igazad van.
Nem, erről szó sem lehet!
- Látni sem akarom a ribancot. - Apa!
- Majd jövünk, indítsd be a kocsit! - Mégis hogy?
- Találd ki! - Nincs kulcs?
- Van kulcs? - Fogd be!
Mi a fasz ez?
Tiszta.
- Jo, erre! - Mi az?
- Ott őrök vannak. - Oké.
Menjünk!
Jól van.
- Erre jönnek. - Mit csináljunk?
Tessék! Fogd ezt!
Mi ez a szar? Azt akarod, hogy olvassak?
- Kuss! - Oké.
Itt vannak?
Te, én…
Arra.
Mi?
- Nem értem. - Mit csinálnak?
Dumálnak valamit. Nem tudom.
Mozognak?
Szerzetesek, milyen ízű a földbe harapás?
Sajtízű?
Tudod, a trappista sajt miatt.
- Igen. - Ja.
- Imádtam. - Az a legfinomabb.
Anya sokszor vett, emlékszel?
Te jó ég, anya!
- Gyere! - Jó, majd máskor.
Várj!
Oké, életben van. Gyerünk!
Várjanak! Sajnálom! Hadd magyarázzam meg!
- Ne aggódjon! Elvisszük innen. - Kösz.
Nagyon sajnálom! Ő a fiam. Elvesztettem az irányítást.
Majd beszélünk.
Bocs, hogy nem hittem önnek.
De az első perctől átbaszott minket a hazugságaival…
Később megbeszéljük.
- Megérti? - Menjünk!
- Most! - Még beszélünk.
Nem lehet, pucér vagyok.
Engem nem zavar, de…
Máris odaadom a nadrágomat.
- Jó ötlet. - Oké.
Bocsánat!
Adom már.
Tessék, itt van.
Ez az. Jól van.
- Siess! - Adom már.
Leesett a cipőm. Tessék.
Ez nem az öné. Fogja!
Köszönöm.
- Van ötletem fölsőnek is. - Mi az?
Mit csinálsz?
Mi a fasz?
Viccelsz, baszki?
Csináltál nekem egy minitógát.
Nyugi, divatos! Majd dumálunk, most menjünk!
Tessék, vegye el!
Jó, de ott egy kabát.
Ez most komoly?
Tök feleslegesen lóg ki a tököm. Tessék!
És a hátsó bejárat is nyitva.
- Itt van. - A fenébe!
Nem működik.
A francba!
A rohadt életbe!
Kapcsold ki!
Nyugi! Nem tudom, hogy kell dróttal beindítani.
Senki nem tanított meg.
Bassza meg! Könnyebb lenne, ha itt lenne apám.
Fejezd már be ezt az apázást!
Talán egy idióta volt,
aki nem is tudott autót lopni.
Ez az, fiam!
- Imádom, ha hiszel magadban! - Nyisd ki!
- Rajta! - Joseph, azt mondtam, nem.
- Ha a nő jön, én maradok. - Gyorsan!
Menjünk már!
Indíts!
Hol az a kurva kapu?
Ott van.
Gyerünk! Húzz bele!
Gyorsabban!
Ez az! Taposs bele!
Mi történt?
Mi volt ez a zaj?
- A kötelünk az őrök autóin. - Tényleg?
Ez az!
Jól kicsesztünk a rohadékokkal.
Ahogy ők velünk.
Megszöknek, Miguel!
Miguel!
Te jó ég!
Siessetek!
Gyerünk!
A francba!
Bassza meg!
- Álljatok félre! - Várjatok!
Zárva van.
Észrevettük, apa! Kösz!
- Most mi lesz? - Nem tudom.
Lőnek ránk!
- El kell bújnunk. - Erre van egy másik kapu!
Hová a fenébe mentek?
Bassza meg!
Hol vannak? Merre mehettek?
- Ne aggódj! A kapunál találkozunk. - Oké.
Vigyázz!
- Minden oké? Jól vagy? - Jól.
Bocsánat! Megadjuk magunkat.
Ne ölj meg, kérlek!
Elég, nem kell beszarni!
Egy puszit Youssef bátyónak!
A francba, Youssef!
- Clém? - Youssef!
Szia! Hogy vagy?
Nem!
Olyan aranyosak!
Menjünk! Elég volt!
Elég.
Oké, mennünk kéne.
- Olive? - Elég.
- Olive! - Menjünk!
- Olive, mennünk kell! - Mi van?
- Mennünk kell. - Persze.
Gyerünk! Mozgás!
- Menj! - Láttad? Megcsókolt.
Láttam. Menjünk!
Erre van.
Anya!
Meggyógyultál! De jó!
Várj, drágám! Higgadj le! Ez nem az, aminek tűnik.
Persze. Ez most csúnya lesz. Esküszöm, egyenként megöllek.
Léonard, nagy hibát követsz el. Tönkreteszed az életed.
Igen, tönkreteszem? Hisz magasról leszarsz!
Csak az érdekel, hogy lelépj ezzel a vén trottyal.
Csak 71 éves vagyok, az még nem…
Fogd be, tata!
Igen, fogd már be!
Léonard, nézz rám!
Dühös vagy. De te vagy a családom.
Nem ez a seggfej Gérard és a hülye fia.
Szóval hagyd abba!
Már majdnem megöltél.
Csak arra vágyom,
hogy együtt dolgozzunk, mint régen.
Nem úgy! Változást akarok!
Catherine, változást akar. A változás…
Fogd be! Úgy fejbe lőlek, hogy lerepül az összes hajad.
Igen, fogd be!
Tudom, hogy szökni segítesz nekik.
- Azt hiszed, nem látom? - Elég!
- Csak manipulálom őket, érted? - Hát persze.
Nélkülem már megszöktek volna.
Veled vagyok, fiam.
Veled vagyok!
- Tényleg? - Igen.
Hát persze.
Szeretlek!
Nagyon.
Én is szeretlek.
Sajnálom!
Seggfej vagyok.
Gyere ide!
Sajnálom, anya! Elcsesztem.
Sajnálom!
Szeretlek, anya!
Szeretlek, drágám!
Várj! Ne!
Nem hagysz választást.
Bocsáss meg!
Sajnálom!
Kötözzétek meg!
- Igen? - Gyertek, kötözzétek meg!
- Jó, persze. - Csak…
Tudod, egy idő után,
a sok zavar és félreértés miatt
már azt sem tudtam, hogy állunk. Kösd meg…
Tényleg nem volt világos. Azt hittük, valami újabb taktikai csavar.
Oké, megkötözzük.
- Basszus, nem nyílik ki! - Olive, mit csinálsz?
- Nem megy. - Már tíz perce bénázol.
Ez egy lakat, mit kéne tennem? Olvasszam meg?
És a többiek hol vannak?
- Olive! - Baszki, megjöttek!
A család!
Mi folyik itt?
- Hogy kerültök ide? - Értetek jöttünk, tesó.
- Tök jó a lábad. Tetszik. - Ne már!
De Catherine nem jön velünk.
- Nem, tényleg leszarom! - Youssef!
Megmentette az életünket. Velünk jön.
Gyertek, siessünk!
- Állj! Nem mehetünk! - Miért?
- Ludmiláról megfeledkeztünk. - Ő már nincs itt.
Bingó! Meghalt! Jössz 1200 euróval. Tudtam, hogy nem éli túl a telet.
Nem halt meg, oké?
Csak nincs itt.
Még csak február közepe van.
Tévedsz, mindnyájunkat túl fog élni.
Fonzában vár minket egy hajó.
Oké, akkor menjünk erre, így nem fognak utolérni.
Baszki, tényleg Korzikán vagyunk!
Youssef! Mi a terv? Megkeressük a nagyit?
Igen. A robotpilótát beállítottam Algéria irányába.
- Mi? - Kaszentínába megyünk.
Ott kitaláljuk, hogy hozzuk ki Ludmillát.
Remek. Nagyon jó ötlet.
És szívből köszönöm, tesók.
Őszintén, amit értünk tettetek, nagyon nagy volt.
Mi ütött beléd? Családban ez normális.
Ha valaki köszönetet érdemel, az Clém.
- Ugyan! - De igen!
Esküszöm, adja a puccos úrilányt, de totál elmebeteg.
Igazi gengszter. Nagy tapsot Clémentine-nek!
Bravó, Clém!
Bravó, szerelmem!
Szép volt!
Az én kis gengszterem!
Ugyan, köszönöm!
Ebből az egészből rengeteget tanultam…
és van pár ötletem a jövőre nézve. De…
lakat van a számon! Pszt!
Jaj, ne!
Rendben.
- Szuper. - Megfulladok.
Oké, ezt nem értjük, de biztos tök jó. Bravó!
Tényleg nem értettük. Bravó, szerelmem!
Kurva nagyok voltatok, basszus!
Sajnálom!
Azért gyűltünk itt össze ma este,
mert nem haltunk meg.
Mind meghalhattunk volna.
Ezt ne feledjük el!
Azért gyűltünk össze, hogy megünnepeljük
e két csodálatos lény egybekelését.
Gérard…
és Catherine.
Pénélope, igazából.
Az igazi nevem Pénélope.
- Tényleg? - Igen.
- Pénélope Cavillan. - Tényleg?
Igen.
Tetszik a Pénélope.
Az én Péném.
Az én édes Péném.
Biztos, hogy jó ez a becenév, apa?
- Miért? - Szerintem fura.
Szerintem is. Mindegy…
Pénélope, nagyon örülök,
hogy üdvözölhetem a Hazan családban.
Bár…
be kell látnunk.
- Rosszul kezdődött a barátságunk. - Igen.
- De nem baj, mindez már a múlté.
Most azt szeretném, tekintsünk előre,
mert a család erről szól.
A család változik.
Fejlődik.
Bővül.
De akkor is egy család.
És ez gyönyörű.
- Gérard! - Igen.
Péné…
„Arrabiata” módra.
Mindig finom.
Válasszatok tanút!
Aure-t választom.
- Kösz, ez megható. - Jó választás.
Apa!
Igen, tudom.
A fiamat választom.
Apa, én vagyok a rabbi, a hajóskapitány…
- Sajnos ez túl sok. - Tudom, Joseph. Nem.
Igazából…
Olivier-re gondoltam.
Rám?
Olivier, van valami…
amit sosem mondtam el neked,
mert igazából
nem volt…
Nyugi, Gérard!
Semmi gond.
Tudom.
A francba! Nem tudod tartani a szád, mi?
Mekkora barom vagy!
- Elmondtam neki. - Látom, hogy elmondtad.
Ja, elmondtam.
Nos, Olivier, figyelj!
Sajnálom, hogy hazudtam.
Mert hazudtam.
És gondolom, most csalódott vagy.
Miért lennék?
Igazam volt.
Tudtam, hogy apám
egy gengszter,
egy börtöntöltelék,
egy szívtipró,
és nagyon jóképű.
Fiam!
Szép volt, tesó!
Aure!
Sógornők vagyunk.
Apa!
Mikor azt mondod, „a fiam”,
úgy érted, hogy az igazi fiad?
Igen, úgy értem, igazi fiam.
Oké.
- A tesód. - A tesóm.
Miért vágsz ilyen képet?
- A tesód, és ez csodálatos. - Az.
Persze, hogyne, csak egy picit tengeribeteg vagyok.
- A hullámok miatt. - Ja.
Ugyan! Öleljétek meg egymást!
Öleld meg a nővéred!
Gyerünk!
Én is így reagáltam.
- Ne túl szorosan, jó? - Persze.
Később ezt is megünnepeljük.
Most térjünk vissza a főműsorhoz!
Ha bárki ellenezné ezt a frigyet,
beszéljen most…
- Én! - Ugyan, csak tréfál.
Semmi baj. Vagy hallgasson örökre!
Csak viccelek.
Nagyon vicces. Nem, nem az.
- Csak bolondozik. - Ja, tök bolond.
Figyelem, eljött a nagy pillanat!
Gérard Mordecaï Hazan,
elfogadod feleségedül
az itt jelenlévő Catherine Pénélope Cavillant?
Igen.
Nagyszerű.
Pénélope
Catherine Cavillan,
elfogadja férjéül az itt jelenlévő
Gérard Mordecaï,
alias „Teve”…
Fejezd már be!
Bocs. Imádom.
…Hazant?
Igen.
Nos, e csodás tengerészsapka által
rám ruházott hatalomnál fogva ezennel kinyilvánítom,
hogy egyesültetek a házasság szent kötelékében.
Apa, megcsókolhatod a menyasszonyt.
- Azonnal megteszem. - Rajta!
Ez az!
Bravó!
Molotov!
Szerelmem, „mazel tov”, nem „molotov”.
Dehogynem.
Molotov, gyerünk!
- Ez meg mi? - Mit tettél?
Nyugodjatok meg! Csak egy kis tűz! Minden ellenőrzés alatt áll!
Ne, Joseph, ne szaladgálj a hajón!
Fejezd be, Joseph!
Kifelé!
Aure, mit akarsz a vödörrel? Csak nagyobb tűz lesz.
Bassza meg!
Ez kezd kicsit sok lenni!
Youssef, segíts!
Ne ugorjatok a vízbe!
Ne ugorjatok!
- Kihűltök! Hallgassatok rám! - Ugorjunk!
Elég!
KÉT HÓNAPPAL KÉSŐBB
Minden nap és minden éjjel
Elvesztem az eszem
Nem érdekelnek a kalóriák
Sem a diabéteszem
Török csemegém
Kis török csemegém
Török csemegém
Kedvenc csemegém
Török csemegém
Kis török csemegém
Török csemegém
Szívbéli örömöm
Köszönöm, Enrico!
Ez volt a kedvenc daluk.
Bárhol is legyenek most,
biztosan imádták.
Drágáim…
sok kópéságot követtünk el.
De életem legszomorúbb napján is csak azt mondhatom,
semmit sem bánok.
Mert mint család
végig összetartottunk.
Míg a különleges egység ki nem szabadított,
ez tartott életben.
Minden nap,
hála nektek.
Szeretlek titeket!
Mindig szeretni foglak, drágáim!
Minden rendben lesz, szívem. Minden rendben lesz.
Képtelen vagyok elhinni.
Elrabolhatom egy percre?
Gyere velem!
- Hozd a gyerekeket! - Mindjárt jövök.
Bemutatom a barátomat, Kaufman rabbit.
Köszönöm, Ludmila.
Kisasszony, őszinte részvétem!
Köszönöm.
Tudja, Joseph…
Joseph nagyszerű ember volt.
Igen, az volt.
Ne, Aïda!
Ne sírj, kicsim! Én vagyok az.
- Joseph? - Igen, szerelmem. Én vagyok az.
- Ez lehetetlen. - De igen.
Ne sírj! Fejezd be!
Jaj, gyermekem!
Ne sírj!
Sziasztok, gyerekek! Jól vagytok?
Apa életben van.
Ha tehetném, úgy összecsókolnálak!
Apa nem halt meg.
- Joseph! - Igen?
- A hely tele van zsarukkal. - Tudom.
Nos, hagylak is.
- A bejáratnál várok. - Oké.
Viszlát, Ludmila! Viszlát, srácok!
Viszlát később, pici drágáim!
A többiek is élnek?
Olive, mondd már, mit látsz?
Úgy tűnik, jól megy.
Beszélgetnek, Aïda megérinti Jo kezét.
A kezét? Milyen nyálas! Ki is verhetné neki!
Ácsi! Hogy beszélsz a nővéremről?
Szerinted hogy lettek az ikrek?
Bassza meg!
Még az unokáimat sem láthatom. Szívás.
- Muszáj mindig panaszkodnod? - Ez szar.
Én is megölelném a nagyit.
Ne aggódj, apa! Majd eljönnek hozzánk Thaiföldre.
A hamis papírok jövő héten kész lesznek.
És végre elmehetünk.
Jó, de akkor is szívás. Ennyi.
Mindenki él. A tesód él.
- Jó napot! - Üdvözlöm, jó napot!
- Rabbi? - Igen?
- Szeretnénk meghívni a minyanba. - Na igen.
Mindig mindenhol ezzel jönnek.
Sajnos nem érek rá, már épp távozunk az ifjú hölggyel.
De rabbi, tíz főre van szükség!
- Ön nélkül csak kilencen lesznek. - Nem megy.
Figyelj, nem érek rá!
Ne is győzködj, megmondtam, hogy nem!
Baszki, mit nem értesz ezen?
Dugjam fel a botot a seggedbe?
Menj innen, baszki! Tűnés!
Tűnés, fiatalember!
Tolvaj!
Fogdosni akarta az intim részeimet.
És hol rejtőztetek el?
Hol rejtőztök?
Azt nem mondhatom el.
Nem lehet. Nem akarlak veszélybe sodorni.
Gyere, sétáljunk! Az az érzésem, hogy figyelnek.
Várj, nem értem! Akkor nem igaz, hogy tűz ütött ki a hajón?
De, az nagyon is igaz volt.
- És mit csináltatok? - Mindent elmondok.
De őrült sztori.
Szóval Clémentine kitalálta, hogy megrendezi a halálunkat,
de nem szólt nekünk.
Eldobott egy Molotov-koktélt, és mi pánikba estünk,
mert minden úgy lángolt, mint egy flambírozott palacsinta.
A feliratot fordította: Györfi Rita