HAZAN KOŠER MASO
-Ali, co děláš? -Brácho, mlátí to tady s námi.
Promiň, ale kdyby ses nezpozdil, jeli bysme v klidu mým Uberem.
Za to může táta! Poslal mě s dodávkou přes celé město.
Věděl o té schůzce. Dělá mi to schválně...
Zapomeň na tátu, Josephe! Stihneme to. Klid, jo?
Můžeme si to ještě zopakovat?
Musí to být spontánní. Víš, co říct. Věř si.
"Sweetch jsou tři slova..."
Sakra! To bolí.
Ale no tak.
S tím oblekem nevím.
Věř mi. Dělám obleky jak je den dlouhej.
Uvidíš, že na ně zapůsobíš.
Je to moc, brácho.
Blázníš?
Proč mi vždycky dáš divnej oblek?
-Tobě to sekne a já jsem jako vandrák. -Blbneš? Máš šmrnc.
Má to ramenní vycpávky a stehovaný klopy.
-Je ušitý... -Jo, jasně. Už mlč.
PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
BÉNÉDICTE HAZANOVÁ ROZENÁ ROZENBERGOVÁ
Je to těžké.
Cos odešla...
Řeznictví...
Děti... Je to složité.
Složité.
Tady.
Dám to sem.
Kdybys mi mohla pomoct...
Dej mi znamení, miláčku.
Pan velký šéf!
-Jestli dovolíte, pane. -Díky.
-Vypadáš dobře. -Fakt?
Jak vypadám?
-Jako gentleman. -Ošklivej?
-Ne, ale zahoď ty boty. -Blbost.
Dobře.
Tyhle křápy jsem měl naposledy.
-Tady. -Díky.
To je můj vývojář. Kde seš?
Vážně?
-Vážně? -Jsem tady.
Já ohrožuju svoji koncesi a ty ho takhle oblíkneš?
Tak hroznej oblek neměl ani na bar micva.
Co ty víš o módě? Jsi řidič Uberu.
Ten blbec se na mě vykašle.
-Děláš si srandu? -Ne.
Fabiano říkal, že nepřijde, prý...
Po půl roce mě na poslední chvíli nechá ve štychu.
To je jedno, je nám to ukradený.
Není, on je přes technický věci.
Bez něj nemůžu, na to zapomeňte.
Dostáváme se k technické části. Nechci vás nudit...
Promiňte, ale ta je pro nás zásadní.
Poslechneme si vašeho vývojáře.
Dobrý den. Mark Zuckerberg, těší mě.
Prosím?
Těší mě.
-Mark kdo? -Ano, jistě.
Mark Zuckernberg.
Lidi si nás pletou, ale známe se...
Dobře, nech toho.
Tu aplikaci jsem napsal v...
JavaScriptu.
Napsal jsem ji v JavaScriptu kvůli maximální plynulosti...
V JavaScriptu?
Ne v Pythonu?
Ale Python je dnes standard.
Budu upřímný.
Nemám rád hady. Jsem z nich podělaný strachy.
Přišel jsem o moc dovolených, protože jsem se bál hadů.
Nech toho.
Pojďme k věci.
S hrdostí vám představuju tento malý zázrak:
Sweetch.
Sweetch vám pomůže přesvědčit toho, s kým telefonujete,
že nemáte signál.
Je to takový "efekt jízdy tunelem",
který máte kdykoliv k dispozici.
To není špatné, že?
Teď malá ukázka.
"Ahoj, lásko. Uvidíme se večer? Potřebuju to vědět.
Nemůžeš mě takhle nechat čekat. Jsi fakt hrozný ubožák."
"Promiň, zlato, mám toho moc.
Počkej, vjíždím do tunelu."
Slovo "tunel" spustí aplikaci Sweetch
a tohle ten druhý uslyší...
Em... Poslyš, zlato... Myslím...
něco jako...
Já to neumím, ale ta aplikace je skvělá.
Děkujeme, pane.
-Ne. -Ne, pane Hazane, děkujeme.
Děkujeme, pane Hazane.
-Máme představu. -Ale bohužel nebereme.
Takže tahle.
Dobře, zaplatím.
... táta. Ten dluh chci vrátit do konce týdne.
-Tvůj táta mě zásoboval 30 let. -Nebo jsme si kvit.
-Čau, Waldmane. -Ahoj.
Víš, kolik je hodin?
Kdes byl?
Tvoje sestra nemá sama vykládat auto.
Já mám artritidu.
Mně to nevadí, tati.
Mně jo, zlato.
Víš, kde jsem byl, tati.
-Na schůzce. -Vážně?
Proto vypadáš jako prodejce topení?
A tady máš nosit ochranný boty.
Teď přišel, no tak!
Jak to šlo?
Hrozně.
Ahoj, Bubbeleh.
Jak to šlo?
Proč se ptáš? Nevidíš jeho výraz?
S tou "tunelovou" aplikací samozřejmě neuspěl.
Když nechceš mluvit, zavěs.
Ptala jsem se na něco?
Ne, tak si všímej svých klobás.
Kolikrát musí padnout na hubu?
Má úžasné řemeslo.
Proč trvá na tom nesmyslu?
Nech ho. Nevidíš, že je zoufalý?
To je už 35 let.
Křičím, abych ho z toho dostal.
Vidíš, že to nezabírá?
Ty si snad najdeš někoho chytřejšího,
protože tvůj bratr...
Ta schůzka, která byla přesně rok po smrti mámy,
se zdála jako znamení.
Myslel jsem, že planety jsou v zákrytu, že to klapne.
Že odejdu z obchodu.
-Miláčku. -Ne. Jsem v pohodě.
Neboj.
Sakra!
Co to sakra vyvádíš?
Moc se omlouvám.
Já myslel, že ten Uber je tvůj bratr se svýma kudrlinama.
-Sedni si! -Promiň.
-Sedni. -Promiň.
Mám slyšení a smrdím.
To je hrůza. Promiňte, pane, je to všude.
Přestaň!
Sedni si. Řekneme to mojí rodině!
Jo, řekneme jim všechno.
Promluvím s Alim.
Už je to rok. Na co čekáš?
Je to těžký, jsi jeho mladší sestra.
Znám tě odmalička. Skákalas mi na klíně. Teď...
Teď se mi do něj děláš.
-No tak, to jsem nemyslel. -Cože?
-Přiznej to. -Jo.
Ale jde o to, že tě miluju.
To jsem chtěl říct.
A nemůžu přestat tvýmu bratrovi vyprávět oplzlý historky.
Proč oplzlý?
Víš...
Říkám mu oplzlý historky o holkách, s kterýma jako spím.
Jako co?
Minule jsem říkal...
že jsem našel...
na kondomu kus rajčete.
-Jsi nechutný. Proč to děláš? -Nevím.
Nevím proč.
Je ještě těžší mu říct, že chodím s jeho sestrou,
protože se těch představ už nezbaví.
Radši ze sebe budeš dělat nechutný čuně než to přiznat?
-Jo. -Jo?
Jo.
Ne, já...
-Já mu to klidně řeknu. -Ne.
Měl bych mu to říct já, je to brácha.
Teda tvůj brácha. Můj kámoš. Vidíš, jak je to složité.
A pak tu jsou vaši.
A jelikož tvůj druhý brácha sedí...
Tři roky jsem s ním nemluvila. Začni u Aliho.
Lásko, dojedl jsem nudle, tak jestli můžu, vezmu si...
Tady. Ta je krásná.
S trochou omáčky...
-Dobrota. -Jo?
Zlato.
Do Japonska povezu tolik bot...
Když všechny páry prodáš za tržní cenu,
vyděláš skoro 40 tisíc eur.
To bude super pro obchod.
A řekni,
kolik podle tebe...
stojí tenhle pár?
Hodně.
Ten je k nezaplacení. Nemůžu se dočkat, až budu s tebou.
Své rodiny už mám dost.
Jako bych všechny nesla na hřbetu.
Jak to jde s tvým tátou?
Dělá, že nechápe, že odjíždím, ale...
To bude dobrý.
Určitě.
Tokio si zamiluješ.
Miluju tě. Chybíš mi.
-Musím končit, zavolám ti později. -Fajn.
-Pusu. -Pusu.
Aïda nikdy nebude s někým jako já.
Neblázni.
Smíšené páry jsou dnes už běžné.
O to nejde, babi.
Ona je úžasná, je ve všem úspěšná, a já...
Mně se nic nedaří.
Už je jasné, že budu řezník.
Buď trpělivý, Bubbeleh. Tvůj čas přijde.
Vidíš tuhle?
To je Georges.
Jo.
Ten prevít rostl směrem dolů.
Zkusila jsem všechno, nic nezabralo.
Až jednoho dne, z ničeho nic,
se něco stalo
a začal růst nahoru.
Jednoho dne budeš nejlepší.
Jako Georges.
Těším se, až budu nejlepší bonsaj.
Promiňte, že to musíme dělat teď.
Moc se to nehodí.
Ale odjíždím, takže...
No...
Žádné "no". Odjíždím a hotovo.
Začneme účetnictvím.
Bilanční výkaz je katastrofální.
LÉKY
Neber to, tati. Podle doktora ti nic není.
Tati.
Vaší matce taky prý nic nebylo.
Nikdy nebrala prášky.
A jak dopadla.
Jak jsem řekla...
Tento rok je katastrofální, nikdy nebyl horší.
To přejde, je to jen smolné období.
Ne, tak to není.
Vážně, slečno chytrolínko?
Tati, probuď se.
Od máminy smrti je to pohroma.
100 procent nad rozpočet.
Brzy přijde exekuce.
"Exekuce"? Nepřeháněj.
Takže jsi viděl ten výkaz?
-Letmo jsem ho přelétl. -Jo.
Tímhle tempem bude obchod za půl roku bezcenný.
S obchodem ztratíme i bydlení.
-Kde budeme bydlet? -O čem to mluvíš?
Jak může být tenhle klenot
v srdci Marais
přes noc bezcenný?
Můžeš to vysvětlit?
Jo.
Prodáš to...
Ne!
Řeznictví neprodám. Nikdy.
Jasné?
Je to na tobě, tati. Já za týden odjíždím.
Tak si jeď. Nedělej si starosti.
Nejsi sama, kdo má řešení.
Taky jsem přemýšlel.
Jo.
Prodám statek na venkově.
-Tati. -Jo.
Problém nejsou peníze, ale řízení.
Ona fakt ví všechno. "Je to řízení."
Já mám právníka,
který mi dal k podpisu papíry.
Obchod...
je tvůj.
Ty jen podepíšeš.
Co? Je to teď moje?
Odteď seš šéf
Řeznictví Hazan.
Netváříš se moc nadšeně.
Jistěže jsem nadšený.
Ale musím o tom popřemýšlet.
O čem?
O té tunelové aplikaci, nebo co to je?
O čem přemýšlet, Josephe?
Máš pravdu.
Vážení. Chci připít.
Připijme si na odjezd Aure do Tokia.
-Na zdraví. -Jo.
-A na řezníka Joea. -Dej mi pokoj.
Zdědit podnik je můj sen.
Klidně ti ho dám, brácho.
Buď si řezník a prožívej sen.
Jsme na pokraji bankrotu.
Maso budu kupovat jen od vás.
Díky, to je hezký.
Mrkni na ty kočky.
Hele.
Pojď se mnou.
Píchneš mi, dělej.
Budeš o mně hezky mluvit.
Fakt nemám náladu.
A na co máš?
Kvůli té holce z minulého týdne?
Ne, s tou je konec.
Proč?
Rozdávali jsme si to a...
Přišel její pes a začal...
mi očuchávat zadek.
Jo, kámo, lízal mi koule.
Ty vole.
Ji to rajcovalo, tak jsem to nechal.
A mně se to taky líbilo.
Psí jazyk v zadku je příjemnej.
-Seš úchyl! Tobě se to líbilo? -Jo.
Ale nejsem zoofil, tak jsem jí druhý den dal kopačky.
Ty děláš samý zvrácenosti.
Jo, nevím proč.
Olivere, teď ty.
-Já? -Jo.
-Dělej. -Řekneš o Mélanii?
To není fér. Je matka mého syna, takže je normální o ní mluvit.
Jsou to čtyři roky a pořád se trápíš.
-Netrápím. -Ale jo.
-To je fuk. -Trápíš.
Nepotřebuju píchnout, uvidíte.
Měl bys mu říct o Aïdě.
Teď po té historce se zadkem ne.
On tě nepraští, když jsi na dně.
-Ne. Nechte mě. -Jdi do toho.
Řeknu mu to, ale ne teď. Děkuju.
Mise splněna.
Mám číslo.
Nekecej, kámo!
Kecám!
Opustil jsem svou zemi
Opustil jsem svůj dům
A opustil jsem modrou oblohu
Opustil jsem svůj dům
Svou rodinu, svůj smutný život
Stojím před horizontem
Gérarde!
Nerámus.
Jsem stará, ale ne hluchá.
Přestaň mi trhat uši. Chci spát!
Ta tchýně.
Nedá mi pokoj.
Fajn. Končím.
-Spousta kluků je na tom hůř než ty. -Paráda.
-Fakt. -Jsem nula.
Už jsem ti to říkal.
Tohle o sobě neříkej.
Není to Clémentine Cendronová? S tou čepicí.
-Je otravná. -Hezká.
-Otoč se. Je o strach. -Není špatná.
Vážně?
Vždycky ti mluví kousek od hlavy.
Ale je sexy.
-Smrdí jí z pusy. -Třeba se změnila.
-Ahoj, kluci! -Ty vole!
-Dobrý. -Dlouho jsme se neviděli.
-Jo, dlouho. -Jo.
-Jak se máš? -Fajn.
Co děláš?
Deset let jsem ve Státech byla influencerka.
Skvělý.
-Jasně. -Co ty?
Já jsem řezník.
Řezník!
Co ty, "Olivere"?
Dělám do módy.
Nekecej! Super. Pojďme se sledovat na Instagramu.
-Nejsem tam. -Cože?
Tam je každý. To nechápu.
My děláme spíš tajný věci.
Undergroundový styl.
Ty jen tak kouříš trávu?
Jako v Kalifornii.
-Státy. -Já se nebojím.
Táta bude ministr zdravotnictví a zlegalizuje ji.
Do tří měsíců se v Paříži otevře spousta coffee shopů.
Budou všude. Bude to obrovský byznys.
Dělám tátovi poradkyni.
-Ale ticho... -Clem!
Už jdu! Musím jít.
Mějte se, hoši. Najdi mě na Instagramu.
Můj účet je @clemcendron.
Tvoje jméno.
Jasně.
Jednoduchý.
Myslíš, že je to s tou legalizací pravda?
Co to meleš? Nevidíš, že je cáklá?
Viděls její zuby? Je to alkoholička.
-Má hnědý zuby. -Já jsem jí věřil.
-Je to blázen. -Tak jo.
Ty bys jí věřil? Máš dost.
-Brzo to zase začne. -To vím. Co dělá?
-Jakže se jmenuje? -Limoge.
Pane Limogi?
Ta stodola je vážně krásná.
Trochu zaneřáděná, ale krásná. Můžu ještě jednou vidět kuchyň?
To nepůjde, musím otevřít obchod.
Jen pět minut.
Je mi líto. Přijeďte příští týden. Před devátou nebo v pauze na oběd.
Jsem tady teď.
Hergot.
Už začala lovecká sezona?
-Ne. -Jo.
-Ne? -Ne.
Jo, ale decentně.
-Decentně? Ani ne. -Ano.
-Dělají dost rámus. -Ne.
To je...
Sakra.
Aha, už to chápu.
Co?
-V pauze na oběd, co? -Ne.
Máte mě za hlupáka.
-Ne. -Vy podvodníku.
-Pane Limogi, počkejte. -To je chování.
Podělaná střelba na hliněné holuby.
Ministr vnitra: Lancret.
Můžeme přejít z košer na halal.
Nebo napůl košer, napůl halal.
To by mohlo frčet.
Může to být taky debilní nápad.
Nevím, co mám s tím řeznictvím dělat.
Sakra.
Lassaire: ministr dopravy.
Nesnáší Uber.
Obchod můžu vždycky pronajmout.
Rochain: zemědělství.
Budeš je jmenovat všechny?
-Evaux: životní prostředí. -Stačí.
Cendron: zdravotnictví.
-Sakra. -Cože?
-Kdo? -Cos říkal?
Rochain: zemědělství.
-Toho ne. -Ne, zdravotnictví.
Cendron: ministr zdravotnictví.
-Ukaž. -Tady.
-Je to Cendron? -Je?
Ten Cendron?
Jo?
Ta bláznivá holka nekecala?
Budou legalizovat.
-Máme informace. -Takže jo?
-To je šílený. -To jsem nevěděl.
Co se děje? Můžete mi to vysvětlit?
Joe?
-Nikdy bych tomu nevěřil. -Legalizují trávu.
No jistě. Jednou jo.
-No a? -Ty to nechápeš. Ne jednou.
Tenhle Cendron, ministr zdravotnictví, ji zlegalizuje.
Když ovládneme trh...
-Vyděláme balík. -Teď.
Obrovský balík.
To je tvůj geniální nápad? Být drogový dealer?
Žádný dealer.
Bude to legální.
Sakra. Už mám představu s obchodem. Jste připravení?
Z Masa Hazan...
budou...
Špeky Hazan.
To je skvělý.
Hráblo ti? Myslíš, že ti to táta dovolí?
-Co to meleš? -Táta je ze hry.
Obchod je můj. Jakmile podepíšu, je můj.
Nebude do toho moct mluvit.
Jdeme do toho, nebo ne?
Jdeme my čtyři do toho?
-Já všema deseti. -Tak, jednoho máme.
-Jsem s tebou. -Kámo. Aure?
Ne, já jedu do Japonska.
Evidentně do toho nejdu.
To nic, ona to nechápe.
Brácho. Seš génius, jdeš do toho?
-Ne. -Cože?
Jako jediný Arab v partě půjdu ke dnu první.
Můj brácha za to taky sedí.
Já mám záznam, ale jdu do toho.
Ty seš vždycky pro debilní nápady.
Mluvím tady o státem regulovaném podnikání.
Sakra.
To jste mě zklamali. Chtěl jsem to dělat jako rodina.
Máš mě, brácho.
Jasně.
Díkybohu.
Gérarde.
Promiňte.
Naučil jsem se kaddiš. Pokud vám to s Joem nevadí,
rád bych ho přednesl.
Ne, díky. Radši bych to nechal v rodině.
Jelikož Béné pro mě byla jako máma...
Ne. To je od tebe hezké, ale řekl jsem Gilbertovi.
Amen.
Navštívíš mě v Tokiu?
Jakmile budu mít volno. Slibuju.
Takže nikdy.
Řekneš jim o ní?
Odjíždím za pět dnů. Není čas.
Tam se aspoň nebudu muset schovávat.
Jako ty a Joseph.
Ne. Tento týden to všem řekneme.
-Fakt? -Jo.
Páni. Bezva.
Tvůj táta mi to mohl svěřit.
Gilbert to zkazil výslovností.
Chtěl jsem mu hodit knížku do obličeje. Hanba.
To je celej táta. Nikdy by ti to nedovolil.
Až mu řekneš o obchodu, vyletí z kůže.
-Zatím mu to neřeknu. -Ne?
Ne. Už jsem mu dal ty papíry.
Až to bude oficiálně moje,
taktně mu to řeknu.
-Taktně. -Jo.
Určitě pak bude taktní.
-Pane Hazane? -Ano?
Můžu na slovíčko?
Běžte. Doženu vás.
-Dobrý den. -Dobrý den.
Nerad dnes obtěžuju, ale...
Prosím, pokračujte.
Hrobové místo vaší matky není zaplacené.
Jak to? To není možné.
Můj otec musel...
Nikdy ho tu nechytnu, vždycky se vytratí.
Ještě nezaplatil nájem.
Takže...
je mi to líto, ale...
pokud to dnes nezaplatíte...
budu vaši matku muset přesunout na místo pro nuzné.
Kam?
-Pro nuzné. -Co to je?
To je společný hrob.
Nic nedělejte, ano?
Nechte matku, kde je. Postarám se o to.
-Proč jsi mi to udělal? -Co?
Hrobové místo.
Sakra. Řekl ti to? Řekl jsem mu, ať mlčí.
Chápeš, že jsem to musel zaplatit, aby ji nemuseli exhumovat?
-Klid. -Exhumovat!
Dám ti to, nechci nic dlužit.
Jsi normální? Kašlu na peníze.
-Takhle se mluví s otcem? -Jo, seš fakt debil.
-To neříkej. -Všechno poděláš.
Potápíš obchod, neplatíš za hrob.
Děláš si srandu?
Ztiš se. Mám to pod kontrolou.
Co? Ty nemáš pod kontrolou nic.
Pověz. Pojď blíž.
Přišels mi sem kázat?
Jo? Ty rozmazlenej spratku.
-Rozmazlenej? -Jo.
Tak já jsem rozmazlenej? Tím debilním řeznictvím?
Zavři zobák!
Nechceš být řezník? Hele.
Tak. Nebudeš.
Hloupej spratku.
Překlad titulků: A. M. Kroulik Frimlova