On se uklidní.
Tak to si u tvýho táty nejsem jistý.
A Waldmanovi to neprodá. Nemůže ho vystát.
Obchod je můj. Mám dobrý pocit.
Jako jsi měl s Clémentine?
Minule byla totálně zhulená.
Mohla si to s tou legalizací vymyslet.
To se brzy dozvíme.
-Pánové, dobrý den. Pojďte dál. -Zdravím.
Ona má sluhu.
PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
Minule jsi něco zmiňovala
-a my to s tebou chceme probrat. -Jo?
-Co jsem říkala? -No...
Mluvilas o legalizaci konopí.
Vzpomínáš?
A sakra.
-Co je? -Co je?
Byla jsem zhulená. To vědět táta, zabije mě.
Tak je to pravda?
Jo, ale je to tajné. Jestli to vykecáte, je po mně.
Neboj, jsme jako hrob.
-Zůstane to mezi námi. -Mezi námi.
-Ani slovo. -Ne.
Pamatuješ na řeznictví mýho otce?
-Jo, je super. -Přebírám ho.
Chceme ho předělat
a udělat z něj coffee shop v centru Paříže.
"Špeky Hazan." S odkazem na...
-Podnik pro pařížské milovníky trávy. -Jo, to by šlo. A?
Mysleli jsme, jak bys mohla pomoct, když je tvůj táta ministr a tak.
Jako první bychom měli informace,
naše složka nahoře na kupě...
Co za to?
Podíl ve firmě.
Dobře.
-Jo! -To je ono!
-Nezájem. -Nemáš...
-Co? -Co?
Víte, obvykle se řídím instinktem.
Ale váš koncept...
Smrdí.
Smrdí ti nohy? Nebo ten koncept?
Obojí.
Tvoje škoda.
Promiň, Clémentine, záchod je...
Čurat, nebo kakat?
Promiň, není to na jednom místě?
Jo, je. Já jen...
Ráda to vím.
Je to...
Doleva... Doprava... Doprava a na konci chodby.
Pro... obojí.
Hoď sebou. Nebudeme tady věčnost.
Znáš Oliviera?
Tohoto Oliviera?
Jo.
Znám.
Tak vidíš.
Co jako?
Oliviera.
Můžu ti pomoct.
Tvoji složku můžu dát na tátově stole nahoru.
A za to chci Oliviera.
Tak dobře. Uvidím, co s tím udělám. Neboj.
Ne. Ty to nechápeš.
Nechci slyšet: "Neboj. Uvidím, co s tím udělám."
Chci Oliviera.
Jinak tvůj coffee shop...
"ani nápad".
Ahoj, brácho.
Tak co? Jak to šlo?
-Skvěle. Jo. -Skvěle?
Bezva.
Neboj, já to zkontroluju.
-Mám radost. -Je s ní hlína.
Joseph ti to neřekl?
Co jako?
Váš coffee shop. Ten koncept.
Bezva nápad. Jdu do toho.
-To je super. Tak o co jde? -Bezva.
Jde o to, že jsme se rozhodli... Jak to bylo?
Trochu peněz na výdaje.
-Jo? Bezva. -Fajn.
-Dvacet táců. -Dvacet tisíc!
Jestli ne, řekněte to hned.
-Peníze nejsou problém. -Peníze a...
A...
-Jo, neboj. -A...
Máš to mít.
Já to nechápu.
To nevadí, to je v pohodě.
Co je v pohodě?
-Tvůj sluha má naše bundy? -Jo.
-Bertrand, že? -Jo. Bertrande!
Co tady děláš?
Přišel jsem do práce.
Už tě tady nechci vidět.
Tati.
Promiň mi ten včerejšek.
Omlouvám se. Nemyslel jsem vážně, co jsem řekl.
Ale neprodáš to debilnímu Waldmanovi.
-Ahoj, Josephe. -Ahoj, Waldmane, neviděl jsem tě.
Přijdu s architektem.
-Bude tu dost práce. -No jistě.
Ne, tati, nedělej to, prosím.
Mám bezva nápad.
Na to zapomeň, už je to prodané.
-Cože? -Jo.
-Ty mě nevyslechneš? -Ty nechceš tenhle pitomej krám.
-Viď? Dej mi klíče. -Chci.
-Omluvil jsem se. -Jo. Děkuju.
A taky klíče od auta.
Velice elegantní.
Kámo, pohroma.
Nepřevezmeme obchod.
Co je?
Youssefe?
Co myslíš?
Buď ticho, zapínám se.
Ráno ho pustili na podmínku.
Ráno. Bezva.
Tady je!
Jak se to tváříš?
-Jak jako? -Nevidíš rád strýčka Youssefa?
Jsem moc rád. Nevěděl jsem, že tě pustí.
-Jak se máš? -Co to děláš?
-Co? -Dej mi pusu. No tak.
Pusu!
To je ono.
O co mu jde?
Ti sráči mě pustili za dobrý chování.
-Brácho. -A co ty?
-V pohodě. -Pořád děláš s tátou?
Trochu, ale dělám další věci.
Ty mi dáváš.
Já dostal pět let a ty řezníka na doživotí.
Ne.
Seš pořád stejnej.
-Fakt? -Stejná hnusná košile.
Totální šupák.
Youssi, líbí se ti ten oblek?
Je super, ale trochu krátký.
Je vidět náramek.
Můžeš ty kalhoty prodloužit?
JP, je tu máma. Vem si tašku.
JP!
Nedáš pusu strýčku Youssefovi?
Rychle! Měj se, JP.
Jak se máš? Moc se mi stýskalo.
Nastup, hned přijdu.
-Ahoj. -Ahoj!
-Jak se máš, Mélanie? -Dobře. Ahoj.
-Ali! Pojď sem. -Jak se máš, Virgile?
Proč už nejezdíš na letiště?
Mezi námi a taxikáři je to napjatý.
Nelíbí se mi to.
Na to ti kašlu. Vážně.
Je to moje firma. Když tě pošlu na letiště, co uděláš?
Pojedu tam.
Správně.
-Vzal jsem tě díky Mélanii. -Já vím. Děkuju.
Ne díky tobě.
-Kolik? Tři? Čtyři? -Tři sta padesát.
Tady máš čtyři stovky.
-Díky. -Večer přijdete.
Oslavujeme u Moktara.
-Ne, brácho. -Proč?
-Mám... -Na to kašlu. Zruš to.
Všechno zrušte.
Dnes přijdete. Budou tam ženský.
Ne, máme přítelkyně.
-Fakt? -Máme holky.
S tvým ksichtem? Koho?
Holku, která...
-Šlape to? -...je skvělá. Milujeme se.
Strkáš jí do zadku svou řeznickou klobásu.
To nedělám. Respektuju ji.
"Respektuju ji."
Říkal, že se jí vyčural do vlasů...
Co to meleš?
Vzpomínáš, říkals mi...
Seš tupej, brácho?
-Co to mele? -Dělá si srandu.
Jen kecá.
Píchals v kriminále?
Co je to za otázku?
Fajn, večer nechoďte. Je mi z vás zle.
Vem to, prosím.
Měj se, brácho.
-Ahoj. -Ahoj, Youssi.
Rád jsem tě viděl.
Kretén. Debilní kretén.
Cos to předtím říkal? Obchod nebude.
Nebude.
Najdeme jiný místo.
Kde na to vezmeme?
Víš, kolik to stojí?
Jasně.
Obchod byl ideální.
Je konec. Po všem.
Kdybysme přesvědčili tvýho tátu, ale je to mezek.
I kdyby mu řekl bůh, ať otevře coffee shop,
neudělal by to.
Mám nápad.
Co?
Máš hlad?
Když s námi bude Enrico, táta kývne.
To je jeho restaurace?
Ne, sem chodí.
Je tu všude.
Má i svůj ovladač k televizi. To je známá věc.
Co mu řekneme?
Nech to na mně, mám nápad.
Brik a merguez klobása.
-Citron. -Nejlepší podnik.
-Páni! -Ty dva "komplety".
Vemte ty talíře.
Tyhle velký mořský jazyky jsou jen v Tunisku.
-Je to fakt výborný. -Neskutečný.
Domácí kuskus. Udělejte místo.
A špagety.
Tady.
Máte všechno.
To bylo náročný.
Já se podělám.
A nakonec dezert.
-To ne! -Ne!
-To je moc. -Účet.
Promiňte. Nevíte, jestli dnes přijde Enrico?
Je to druhý domov pana Maciase. Nevíme, kdy přijde.
-Stůl má připravený. -To je jeho stůl?
Teď to říkám.
-A... My zase přijdeme. -Hodně přátelský.
Dvě stě dvacet devět?
-Děláš si srandu? -Ne!
-To je nějak moc. -Ne!
Sakra, je to tak.
-Kámo, zatáhneš to? -Co?
-No tak, dej pokoj. -Prosím, pane.
Dám si to do nákladů, ale vážně...
A přihodíš tam 20 táců pro Clémentine?
Cože? Proč jí platit?
Nemáme řeznictví ani Enrica.
O to se postaráme pak. Musíme si zajistit její podporu.
Dvacet táců a nebude dělat s někým jiným.
Baski, za kolik máš nejlevnější obleky?
Třicet pět eur, ale je to šmejd.
Výborně.
Můžeš udělat nášivky "Made in Italy"
a přišít je na ně?
Jaký jméno?
Něco typicky italskýho.
Třeba "Gardnarella".
Ale je to šmejd.
Přestaň to říkat, já to chci.
-Jen říkám, že je to šmejd. -Jo, ale...
Užs volal desetkrát, kašlu ti na poker.
Jo, já vím,
už tě nechám. Když vyhraju, vidím světlo na konci tunelu.
-Jdi do toho. -Ten borec vsadil všechno.
Haló?
Ve flopu je srdcový spodek...
-Přerušuje se to, neslyším. -Srdcový spodek...
Řekni mi, co je ve flopu.
Aure? Slyšíš mě?
Haló?
-Proč se to spustilo? -Haló?
Sakra! Řekl jsem "tunel"!
-Já vůl! Aure, nezavěšuj. -Nic neslyším.
-Aure, prosím! -Haló?
-Zbývá šest vteřin. -Haló?
-Nic neslyším. -Co mám dělat?
-Aure! Sakra. Pět vteřin. Zaplatím. -Haló?
Jo!
No tak!
Ne!
-Joe? -Ne!
Gardnarella je italský zázrak.
Máš mě za blbce?
"Garndnanellu" znám.
Kolik?
Po sto padesáti.
To je moc.
Já vím. To není pro tebe.
Jsem snad vandrák?
Ty obleky beru.
Udělals terno. Super obchod.
Budou se ti líbit.
Jo. Terno.
Pronajímám to nerad, ale potřebuju peníze.
Splachování je trochu oříšek, ale vysvětlím to.
Musíš být pružná.
-Tady je tlačítko. -Jo.
Stiskneš ho,
až ucítíš vibrace.
Takže se to napouští. Počkáš asi sedm vteřin.
Šest, sedm. Hotovo.
Pak se spláchne všechno.
Bobek...
Můžeš jít indický jídlo.
Dát si mexický jídlo.
Dobře. Nájem chci na půl roku předem hotově,
dobře?
-Bez problému. -Bezva.
Tady.
Vítej ve svém bytě.
Zapomeň na to. Táta nechce pochopit, že jedu do Japonska prodat tenisky.
-Ten kufr má cenu 40 000 euro. -Jo, ale...
Neodjeď naštvaná.
Zkoušela jsem s ním mluvit. Už končím.
On to nakonec přijme.
Musí se vyrovnat s tou realitou.
To je právě to.
Máš něco v plánu poslední večer?
Třeba rande?
Už jsem někoho potkala v Japonsku.
Někoho, koho mám ráda.
Proč jsi nic neřekla?
Jsem Aškenázka, ale dřív jsem milovala klobásy.
Babi!
Nechci to vědět.
Nebuď tak pruderní.
A...
Vlastně...
Klobása není jídlo...
Klobásu prostě moc nemusím.
Nevím, jestli...
Odkdy?
Odjakživa.
V 15 jsem to řekla mámě.
Opravdu?
To je dobře.
-Jo. -Je to skvělý.
Abi gezunt, mušličky jsou taky dobrý.
Kruci, babi!
Říkám ti důležitou věc a ty mluvíš o mušličkách.
Ten oblek není béžový.
Sakra, Oliviere. Vypadám jako taramasalata.
Udělej lívance a můžeš mě namazat.
-Sluší ti to, zlato. -Ne, vypadám hrozně.
V obchodě jsem potkal tvého bratra.
Jo, máma říkala, že ho pustili.
Je mi to fuk. Pro mě neexistuje.
Miláčku. Je to stále rodina.
Moje rodina jsou moji rodiče, kteří přijdou, takže...
Jestli se ti ten oblek nelíbí, převleč se.
Je fakt hrozný. Vezmu si džíny.
-Naši jsou v pohodě. -Já vím.
JE TU ENRICO! HNED PŘIJĎ!
Sakra!
-Co je? -Píše hokynář,
že kontrolují parkování a odtáhnou mi auto.
-Vážně? Jsi hroznej. -Jo.
Neboj. V nejhorším případě najdu flek za 25 minut.
-Už tu budou. -Já vím, vrátím se co nejdřív.
-Co nejdřív? -Jo.
-Rychle, jo? -Jo, rychle.
Ty můj malý losose.
Dobrý večer.
Zdravím, pane Maciasi.
-Jak to jde? -Mladíku.
Nerad vás ruším u televize.
Jsem váš velký fanoušek.
Odjakživa.
Moc mě těší, když se mladíkovi jako vy
líbí moje hudba.
A jak. Poslouchám ji denně.
A nejen já, taky moji kamarádi a rodina.
-Žereme vás. -Díky.
Bylo by nám ctí,
kdybyste si k nám přisedl.
Prosím.
Promiňte, ale jsem dnes unavený.
Ajaj.
Dovolte mi na tom trvat,
protože opravdu...
Opravdu ne.
Určitě?
-Určitě. -Večeři platíme.
Enrico Macias u našeho stolu!
Mockrát děkuju. Carlo?
Dám si "komplet" s mořským jazykem,
špagetami, merguez klobásou,
kuskusem,
dušeným, kanicem, parmicí...
Tys ho pozval a on si dává celé menu.
A boukhu pro všechny.
AÏDA KDE SEŠ?
Dobře. Dáme si!
Parkovat v Paříži je hrůza.
Hodinu a půl.
My jsme našli místo hned.
Ať chceš říct cokoliv, snad to za to stojí.
Byla krásná Jako sluneční záře
Chtěla jen jíst Všechno smažené a sladké
AÏDA CO SAKRA DĚLÁŠ?
Bravo!
-Bravo. -Mockrát díky.
Dobře. Vy dva máte talent.
Jste tak dobří,
ano, že chci, abyste mi pomohli s deskou.
Jste rození improvizátoři.
-To by bylo něco. -Bylo to výborné. Páni! Poslední?
Ale Enrico...
Byla by to čest, ale na oplátku
bychom chtěli malou laskavost.
Samozřejmě, cokoliv.
Dobře. Můj otec...
Má řeznictví, je to řezník.
Je váš největší fanoušek.
Chtěli bychom v obchodě rozjet něco jiného,
vydat se jinou cestou, ale táta je strašně tvrdohlavý.
Vy jediný ho dokážete přesvědčit.
Jinak to nejde.
Proč ne?
-Vážně? -Co chcete rozjet?
Jedná se o...
Je to konopí.
-Konopí? -Nevyšilujte.
-Hašiš? -Jo.
Řeknu vám tajemství.
Mám informace...
Enrico...
Já vím... Enrico?
Enrico?
-Ano. -Vím to přímo od ministra.
Konopí bude do tří měsíců legalizované.
-Vážně. -Je to tutovka.
Kdo se na to teď vrhne,
vydělá spoustu peněz.
Takže ten obchod potřebujeme,
-je to moc důležitý. -Co dostanu já?
Deset obleků na míru.
Gardnarella.
-Tady je vzorek. Výjimečný. -Vysoká kvalita.
Drogy nemám rád.
-Nemůžu. Kdepak. -Kdo mluví o drogách?
Bude to regulované, legální, čisté.
-Máte moje slovo. -Bohužel.
Do toho se nemůžu pustit.
Vyloučeno.
Gastone.
S něčím se vám svěřím.
Dobře.
Loni mi zemřela máma.
Jo.
To nic.
Moc vás obdivovala, to se nedá ani popsat.
Že tu se mnou dnes sedíte, to je jako by...
mi dávala znamení.
Řeknu upřímně, že se vás nevzdám.
Vážně se moc omlouvám. Jezdil jsem kolem tak dvě hodiny.
Dobrý večer. Jak se máte?
Moc se omlouvám.
Auto nemohlo...
najít flek na parkování.
-Jak se máte, Djameli? -Dobrý večer.
-Už je to studené. -Jak se daří? Promiňte.
Je dobře, že jste začali beze mě.
Zatraceně.
Jejda.
Promiňte.
Asi jsem si prdnul.
-Neprdnul sis. -Prdnul.
Před rodiči.
-Jak to vzali? -Do obličeje.
Plnou dávku.
Pak jsem jim nemohl říct,
že jsme spolu,
tak jsem si vymyslel, že pro Aure děláme
video na rozloučenou.
Hrůza.
Měls bláto na hřišti?
Cože? "Bláto na hřišti?"
Podělal sis trenky, nebo to byl čistej pšouk?
Aïda mi asi dá kopačky a ty řešíš hnědý trenky?
Jen to říkám. Malý prdnutí ti snad odpustí.
Miluje tě. Hodí to za hlavu.
-Kámo, oslavuj. -Co jako?
-Postupujeme kupředu. -Kam?
Nemáme ani čtvrtinu peněz pro tu blbku Clémentine.
A co Enrico?
-To není hotový. -Ale je. Přestaň.
Dal jsem mu školení a falešný jointy.
Naučil jsem ho foukat z pusy do pusy. Má to v krvi.
To dopadne.
Doufám.
Dobrý...
To není možné.
-To se mi snad zdá. -Proč?
Ale vy... Promiňte.
Dobrý.
Co si přejete?
Jaké máte merguez klobásy?
Jo.
Jen ty nejlepší.
-Jo. -Enrico Macias.
V mém obchodě. Jsem váš největší fanoušek.
-Stojí před vámi největší fanoušek. -Děkuju.
Podívejte.
To je vaše kytara.
Olympia 1973.
Podepsaná.
S věnováním.
Myslíte, že hraju na takové kytary?
Hraju jen na značky Fender a Favino.
To ví každý.
Mám tu osvědčení o pravosti. To je důkaz.
To nic nedokazuje.
-Vážně? -Nesnáším ty podvodníky,
kteří podvádí chudáky jako vy. Je to hanba.
Hanba.
To je.
Pane Maciasi.
Je vám dobře?
Pane Maciasi, vydržte. Posaďte se.
Sklenici vody?
Ne, děkuju.
Mám na to lék.
-Lék? -Ano.
Pane Maciasi.
-Můžu si zapálit tady? -Ano.
Venku se na mě dívají přes prsty.
Jo, ale drogy vám škodí, pane Maciasi, jestli můžu...
Kdyby tahle droga neexistovala,
byl bych kvůli zelenému zákalu slepý.
Ne. Vy máte zelený zákal?
Jo.
Dáte si?
O hodně přicházíte.
Je to od vás laskavé, ale...
Nevadí.
Seš v pohodě?
A ty? Jak to jde?
Pořád tam jsou.
Už tři hodiny. Asi to jde dobře. Povídají si.
Baví se.
Asi to zabírá.
To je dobře, protože jsem něco udělal.
Cos udělal?
-Ty falešný jointy pro Enrica. -Jo?
Jsou pravý.
Jo.
To si děláš prdel.
Takhle jsem si nezahrál od...
Constantine.
Podívej na moji artritidu, jak jsou pružný.
Konopí dělá divy, Enrico.
Říkej mi Gaston, prosím.
-Co? -Jo.
-Enrico je pro publikum. Ty jsi přítel. -Dobře.
-To je hezký. -Jo, jistě.
Víš...
Ta kytara...
Tak jsem svedl...
Béné.
Jo?
Tu kytaru milovala.
Moc krásná.
-Chybí mi. -Já vím.
Nemysli na ni.
Pojď blíž.
Poslyš, řeknu ti tajemství.
Kamarádím se s ministrem.
Fakt?
A on mi řekl,
že konopí se bude legalizovat.
V Amsterdamu vydělávají miliardy.
Kapsy se začnou plnit těm,
kteří se toho chytí.
Lepší než GSM.
GSM? Jasně.
Potečou z toho miliardy.
-Ukaž mi to. -Miliardy.
Spokojený nedělní miliardář
-Všechna dřina skončila -Skončila!
-Je šťastný jako blecha -Jako blecha!
Probuď se, Oliviere. Odchází.
Sakra.
Enrico!
Tady.
Enrico. Dobrý?
Jak to šlo?
Vybalil jsem ty největší argumenty.
Jo?
Neustoupil.
-Sakra. -Je mi líto, hoši.
Sakra!
Ty obleky probereme zítra. Teď jsem...
vyřízený.
To od tebe nebylo hezký.
Zdrogovals mě. Bez mého vědomí!
Za to může on, rád vtipkuje.
-No jo. -Omlouvám se.
Jsme nahraný.
Je konec.
Sakra.
Jdeme spát, jsem unavenej.
-Dnešek je složitej. -Proč?
Doma na mě čeká holka.
Zavolám ti, až odejde.
Ve dvě nebo ve tři.
-Pusť to z hlavy. -Brácho.
-Budu rychlej. -O nic nejde.
Nejsem vandrák.
Co se mi snažíš říct, lásko?
Co to...
-Nemáš drobný? -Nech toho!
-Drobný! -Ne...
Ne, nemám. To je už potřetí!
Dal jsem ti všechno.
-Mrkni se do zadní kapsy! -To je otrava.
Tak dost. Běž domů.
Přestaň otravovat.
-Cigaretu? Papírek? -Ne, nekouřím.
Nejsem večerka. Nech mě.
-Kam jdeš? -Co? Jdu domů. Děkuju.
Tady je to samej ubožák.
Neposer se.
Hovado.
Co se děje?
BRUSEL AMSTERDAM
Hej!
Hej! Jsem tady vevnitř!
Překlad titulků: A. M. Kroulik Frimlova