Vad fan är det där?
Vad i helvete?
Det verkar vara nåt problem.
-Ja. Det är... -Det... Det är inte mitt.
-Är inte det i lastbilen ert? -Jo. Nej...
Nej, grisarna är mina, mina små grisar.
Jag har sagt i flera år att vi måste förnya oss.
Jag har sagt så i flera år. Ett paradigmskifte.
Skåda framtiden.
Kosherfläsk.
Jag är i direkt kontakt med Paris stora rabbin, och han är heltokig.
Han vill ha 50 stycken direkt på morgonen på måndag.
-Det är galet. -Monsieur?
Är grisarna era, eller?
-Ja. -Självklart.
En överraskning till min far. Ni förstörde den helt.
Inte ert fel, men ändå.
Ni gör ert jobb. Jättebra gjort.
-Men... -Jag fattar inte.
Joseph har rätt.
Ja, det är bara en komplicerad operation, en genetisk modifiering av klöven.
-Precis. -Det är framtiden.
Har ni lite pengar, satsa dem på detta.
Glöm Bitcoin, det är gamla nyheter.
Till alla enheter, ett rån...
Okej, visst.
Då kör vi väl nu.
Det var det.
-Ja, godnatt. -Visst, godnatt.
-Godnatt, mina herrar. -Godnatt.
Jäklar.
-Vänta på att de åker. Så där, ja. -Du är bäst, Jo.
-Vad är grisarna? -Nej.
-Vad är det? -Fråga mig inte.
-Aure. -Grisarna?
-Jo, de... -Det var inte Aure. Det var jag.
Vad?
Jag köpte cannabissticklingar för 10 000 euro.
-Det är fan otroligt. -Otroligt.
Visste inte att Yohan skulle stoppa in dem i grisar.
EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Det är värt att överväga. Sticklingarna är här nu.
Saker kanske förbättras.
Är de här en förbättring?
Är fängelse en förbättring?
Försiktigt, de är ömtåliga.
Varför pratar du ens?
Jag och Enrico har den här verksamheten. Punkt slut.
Vilken verksamhet?
Börjar du inte odla nu och lagen går igenom
har du bara kryddkorv och pastrami att sälja.
Två och en halv miljon.
Vadå?
Jag felberäknade, det är faktiskt 2,5.
Delar mormor sticklingarna fyra gånger, med en bra lada, så bör första skörden
utan problem vara värd 2,5 miljoner euro.
Okej.
Två miljoner femhundra tusen.
Visst.
Pappa, du måste lyssna.
-Vad? -Vi alla är överens om att du är chefen.
Ihop med Enrico, ja, men du är ju chefen.
Okej? Jag säger bara att det skulle suga att inte göra det som en familj.
Vi kommer överens, vi delar ansvaret.
Du tar hand om butiken.
Du är visionären.
Du undersöker hur mycket det kostar att omforma butiken som du vill.
Mormor och Aure löser produktionsdelen.
Mormor har gröna fingrar och Aure är superb på administration.
Olive och jag skaffar fram pengarna för att komma igång.
Ser du vad jag menar?
-Vad tror du? -Vad menar du?
Vad kan jag tro?
Jag tror ingenting förrän jag har pratat med Enrico.
Var är han? Är han här?
Fan också.
Inte bra.
Det är inte bra.
Kom igen. Inte mer TV.
Läget? Smakar oliverna bra, Enrico? Lite som svek?
Hur kunde du tro att du kunde dela 50/50 med pappa?
Vad fan? Jag tycker inte om det.
Jag är ledsen. Jag förivrade mig.
Dessutom är det ditt fel. Du sa att de var vanliga cigaretter, inte droger.
Jag var ett vrak.
När jag kom hem fick jag klättra upp på en stol
för att stoppa taket från att snurra ovanför mitt huvud.
-Okej, visst. -Och faktiskt...
Vet du vad? Jag ringer din pappa.
-Ja. -Jag säger att det var ett missförstånd.
Att jag inte är med.
Nej, Enrico. Du kan inte dra dig ur.
Pappa tror att min mamma har sänt dig.
Drar du dig ur kollapsar han.
Alltihop är för mycket, jag är färdig med det.
Enrico.
Stannar du kvar...
...ger vi dig två procent.
-Två procent? -Två procent.
Väldigt snällt.
Du tror ju jag är dum.
Respekterar mig inte. Förolämpar mig.
Vänta lite.
Vi pratar om 50 000 euro första året.
Femtio tusen?
-Ja, 50 000 euro. -Ja, 50 000.
-Första året? -Ja!
Jävlar i helvete, det är ingen dålig inkomst.
Nå?
-Jag är med. -Bra.
Så från och med nu, inga fler spel.
Vi spelar ärligt.
Ärligare än ärligt.
-Då är allt bra då. -Vänta!
Vi ska fortfarande göra det nya albumet, va?
Självklart.
Vi arbetar på det som galna.
Kan ni ge mig en försmak?
-Vi tar... Vi gillar den här. -Nu kör vi.
Vi har redan gjort det.
Det är introt, det är lite...långt, men då så.
Jorden är fuktad, så jag tar hälften av den rekommenderade mängden vatten.
Precis som tomater.
-...istället för det vanliga. -Jaså?
Har du inte planterat några?
-...vattning, -Nej.
ställer jag krukorna under lamporna i en 18/6-cykel:
SLUTA SKRIVA NU
18 timmar ljus och sex timmar mörker.
Glöm Tomoko, hon är en slyna.
Jag känner inte för att prata om henne.
Tänk på vad du inte tyckte om hos henne.
Var sexet bra?
Ja, det var fantastiskt.
Jag frågar dig inte om morfar.
Men jag kan berätta att han sög i bingen.
Så hemskt. Hur stod du ut?
Jag överlevde.
-Jaså? På det stygga sättet. -Ja.
Kom här.
Kom här, mitt barn.
Ge mig en puss.
Att du sa det till honom.
Du borde ha sagt det tidigare.
Jag tänkte det, jag lovar.
Vad gjorde du i Amsterdam?
Jag åkte dit med min pappa i affärer.
Vadå för affärer?
Vad tror du?
Kött.
Kött, eller hur?
Aure missade planet, Ali konfronterades med holländska maffian. Jag fattar inte.
Det är normalt, för att ingen förklarade det för dig.
-Jag lyssnar. -En mycket enkel historia.
Min far träffade Enrico Macias...
Om du inte lyssnar, går jag.
Han träffade Enrico i köttaffären.
De kom bra överens, talade om Constantine och gamla tider...
Det ena ledde till det andra. Pappa... Detta är pinsamt...
Han ville ha en hora i Amsterdam.
Kort och gott, min pappa började bråka med en hora,
det innebar ju maffian.
Visst, gå ut.
Nej, det är sant.
-Ut. -Det är sant.
-Tro mig. -Jag kan inte.
Jag måste gå vidare.
Jag med, tro mig.
Jag försöker hela tiden, och...
Skit, det är Olive. Jag måste ta det, förlåt.
Ja, broder, snabbt, jag går framåt.
Vad? Vad vill hon?
Träffa mig?
Bra. Vi pratar sen. Bra. Hej då.
Jag måste gå.
Okej, jag är ledsen.
Nej, jag vill att du flyttar.
Nej, ta det inte så, det är dumt.
Jag är inte färdig med detta.
-Vi är färdiga. -Nej.
Det är inte över.
Hela denna sak är skitsnack.
Jag svär att en dag skrattar vi åt det.
Vi skrattar så högt, så högt, tro mig,
att en dag säger folk: "Sluta skratta så högt.
Ni stör." Jag kommer snart tillbaka.
Clém, ledsen. Du kan inte stanna här. Det är vårt labb och...
Det handlar om hygien.
-Förlåt. -Känns det inte hemskt att sälja kött?
Djur som lider, du vet?
Vem är hon?
Jag är här. Hej!
Bra tajmat. Jag måste träffa Gilbert om anbud. Tar du över?
-Visst. -Förlåt, Gérard.
Hur är det?
Hur mår du?
Din pappa är cool.
-Han är cool. -Han är snäll.
Jag har goda nyheter, och dåliga.
-Låt oss börja med de dåliga nyheterna. -Okej.
Okej, de goda nyheterna.
Legaliseringen går bra, och jag har ordnat ett möte i ministeriet.
-Toppen. Bravo. -Visst är det bra?
Älskar det. Men den dåliga nyheten är att jag fortfarande inte har...
-Ja! Pengarna. -Vad?
Det gäller pengarna.
Där är de.
-Åtta tusen, resten kommer snart. -Pengarna, ja. Men nej.
Behåll din växel.
Vi gör det inte halvdant.
-Okej. -Jag vill ha allt, om 48 timmar.
-Vadå? -Ja, jag förstår.
-Allt. -Allt.
-Alla pengarna, Olivier. -Jag fattar.
Vill du käka lunch?
Jag?
Nej, du.
Menar du mig?
Ja.
Du tittade precis i mitten.
-Vill du...? -Det funkar inte för mig.
Inte för mig heller.
Varför frågade du då?
Vilken tid, då?
Jag sa att det inte passade för mig.
Bra, det fungerar för mig.
Jag förstår inte.
Inte jag heller.
Nåväl, vi ses senare.
-Vi ses. -Hej då.
-Hon är helknäpp. -Det är hon.
Men vi behöver henne och måste fixa pengar.
Vara snällare mot henne. Du var vidrig.
-Jag... Nej, broder. -Du var det, tro mig.
Har du rökt sånt länge?
Jag började för mina leder.
Och jag fortsatte.
Det gör mig avslappnad.
På ett skönt sätt.
Jag erkänner att...
...det känns bra.
Jag behöver det, de andra är så jobbiga.
Ja. Berätta för mig...
Känner du någon som...?
Någon som gör renoveringar?
Vi vill uppgradera...
Jag gillar den lilla byrån.
Vi vill...
...uppgradera köttbutiken.
Glöm entreprenörer.
De är den värsta sorten.
-Du har rätt. -De ville ta hutlöst betalt för verandan.
Till slut gjorde jag den själv.
Tio gånger billigare.
Det är vad jag ska göra.
De tror att jag är en förlorare.
Gräsbutiken...
...blir rena godbiten.
Jag ska få dem att häpna.
-Tusen. -Tusen.
Jag ska gå igenom dina saker, som dina strumpor.
Lämna mig ifred. Jag förlorade allt, har inget kvar.
-Du får klara dig på egen hand. -Fan.
Tror du att jag kan fråga mormor? Kanske hon gömmer pengar under madrassen.
Jag investerade allt, och är inte döv.
-Där ser du. -Ledsen, mormor.
Absolut inget?
-Nåt sparkonto? -Glöm det!
Hon är pank och jag med. Låt mig vara. Du klarar dig själv.
-Dra åt helvete. -Lugna ner dig nu.
-Jag är lugn. -Tala inte till mig på det viset.
Dina sneakers fattar jag, men lugna dig.
Det har inget att göra med det.
Prata med henne.
Okej.
Vad?
Vad är fel?
-Jag blev dumpad. -Nej då.
-Jo då. -Beklagar.
Visste inte att du hade en pojkvän.
Det var ingen man.
Jaså?
Ja.
Ska inte ljuga, jag tänkte det.
Visst.
Det är okej.
Bara lugn.
Vet mormor om det?
-Gör hon det? -Om hon vet?
Visste du det?
Ja, jag visste det.
Du och dina hemligheter. Berättat för pappa?
Nej, inget alls.
Jag vill inte berätta för honom nu.
Men det är på tiden, det är 2019.
Jadå, när jag är redo.
Tack.
Relationen med Aïda går också dåligt.
-Jag vet. -Vi båda suger på kvinnor.
Det fick dig att skratta.
-Det har gått tre timmar! -Du ringde i sista minuten.
-Du är jobbig. -Sätt dig, han kommer.
-Vem är han? -Bara lugn.
Han är den ende som vill låna oss pengar.
Lånar han oss 20 000 euro?
Jag bad om 50.
Nej. Vad fan?
Vi är redan skyldiga den galna bruden 20 000.
-Sen är det renoveringar, utrustning... -Hur betalar vi honom sen?
Är du dum?
Två och en halv miljon, grabben.
-Så skit i det. -Ja.
Så jag känner honom inte?
-Familjen! -Hej!
-Youss! -Hur är det?
-Joseph, hur är det? -Vad händer?
Så ni behöver farbror Youss?
Nej, broder, vi behöver dig inte. Men jag är så glad att se dig.
Ni sa ju 50 000.
-Ja. Det gjorde vi. -Nej, inte alls.
Bestäm er. En säger ja, den andra säger nej?
-Nej, inte alls. -Ja.
Ja eller nej?
Vi vill inte besvära dig med det.
Duger inte mina pengar åt dig?
Dina pengar är jättefina, underbara.
Det är bara det att du är en del av familjen.
Du är Alis och Aïdas bror. Det är komplicerat.
Vadå Aïda?
-Vad? -Min syster.
Varför talar du om henne?
För att hon är din syster.
Jävlas du?
Nej, varför är du arg?
Ska jag slå dig?
-Vad? Lugna ner dig. -Varför talar du om min syster?
-Rico! -Nej!
-Är du galen? -Varför skjuter du honom?
Det är lugnt, bara på skoj.
Det var snyggt.
Det är okej, vi skojar. Jag menar bara, när vi börjar jobba ihop vill jag skoja.
Snuskiga skämt och vitsar.
Inga snuskiga skämt, aldrig!
-Det är okej. -Nej!
Förlåt. Han är galen.
Ärligt, han berättade ju att ni behöver 50 000 till gräsbutiken?
Berättade du det?
-Var ju tvungen. -Men...
-Jag bad om 50... -Har du skit i hjärnan?
Sluta!
Så här funkar det med såna pengar.
Jag ger er 50 000 euro nu.
Ge tillbaka dem om två månader.
Med 30 procents ränta.
-Det är mycket. -Ja, men lagligt. Håll käften.
Nej, men jag...
Håll käften då.
Sen är det 2 000 till för varje dag ni är sena.
Det är mycket.
Håll käften.
Och självklart, efter två veckor... Rico!
-Nej! -Nej!
-Fan! -Skit!
-Vi sa sluta! -Håll käften!
Sluta nu, broder!
Jag stoppar dig där.
Får jag inga pengar, inget mer "broder".
Bryr mig inte! Skjut inte på oss!
-Vad ska du göra? -Vad?
Ta dina stålar, dina killar och gå!
-Verkligen? -Ja, ut!
Men 50 000 euro på 48 timmar är enkelt.
Särskilt med era söta nyllen.
Oroa dig inte för oss.
Synd, du var på väg att lämna köttaffären bakom dig.
Kom, vi går. Vi slösar bort vår tid.
Kom nu, bröder.
Vänta. Stanna!
Vad är det?
-Vi gör det. -Vad?
-Vad sa du? -Vad var det du sa?
Vi gör det, det är okej.
Så där, ja.
Allt är bra.
Jag tänkte...
...att det var ett skämt.
Skit i det.
Men som jag förklarade för Olivier, Ali får inte bli indragen i detta.
En rebellisk son är nog för mamma.
Okej.
Och naturligtvis, om ni försöker lura mig,
på min mors liv... Rico!
Kom igen!
-Nej, stopp! -Sluta.
-Sluta! -Jag skojar.
På min mammas liv, han är snabb.
Adjö, skitnyllen.
-Det tar tid. -Verkligen.
Jag svär att allt är där.
Nej.
-Skojar du? -De 20 000 är där.
Men inte Olivier.
Clém, jag är hans vän, inte hans hallick. Han är ledig.
Mycket bra, det är jag också.
Vad gör du?
Ja, pappa. Hur är det?
-Bra, raring. -Du bluffar.
Du suger på det.
-Ja. -Vad händer?
Hur går det med undantagen?
De fortsätter att strömma in, älskling. Hurså?
-Jag hörde om... -Sluta.
Jag är kär.
Jag kan ordna en middag med honom.
-En middag... -Men om han inte vill mer...
...inte mitt problem.
Förstår du det?
Ja.
Sluta utpressa oss.
Okej. I alla fall, som efterrätt får han en liten aprikos.
Om du fattar.
En litchi.
-Lite godis att suga på. -Jag fattar.
Uppfattat.
Är du säker att det är säkert?
Vi har inget val.
Annars skulle elen vi använder avslöja oss.
Vid misstänkt aktivitet ringer elbolaget polisen.
-Jaså? -Ja.
-Jag tror att det är okej. Testa det. -Okej.
-Vi går. -Vad gör ni?
Vi hackar elnätet.
Toppen.
Kom, mormor, vi kollar.
Vänta.
Jag vill prata med dig.
Just nu?
Ja, just nu.
-Det är problem med Clémentine. -Vadå?
Vad vill galningen ha nu?
En middag med dig.
Annars går det inte igenom.
-Lite tekniska problem. -Vad fan gjorde du?
Jag gjorde nåt fel.
Det är okej. Vet du vad?
Hon ger mig gåshud, jag vill inte vara med henne.
Det är bara en middag. Kom igen!
Jag känner dig.
Vad är grejen?
En vanlig middag, eller en med förmåner?
Nej.
Det är bara en vanlig middag... med förmåner, ja.
Fan. Vet du vad? Okej.
Okej.
-En middag med henne. -Ja.
-Lite tungkyssar... -Nej.
-Jo, men det är allt. -Olive.
Du måste hålla ut till legaliseringen annars blir det en mardröm.
Är du galen? Ska jag slösa bort tre månader av livet på henne?
Ledsen. Måste finnas andra sätt.
Jävla helvete.
Skojar du? Inga kunder på 48 timmar?
Otroligt. Var var du?
En nödsituation.
En nödsituation?
Du är avskedad.
Vänta.
Vänta. Bara lugn, jag ska skärpa mig.
Jag har stöttat dig nog. Jag betalar dig, fostrar ditt barn, tar honom på semester.
Sluta mjölka det.
Ge mig nycklarna.
Jag kör på nätterna.
Sover på flygplatsen, bor där.
Ge mig de jävla nycklarna.
Joseph kommer för att prata affärer,
sen kommer jag över. Vänta, han är här.
Två timmar att komma...
Ja. Det tog en stund att snygga till sig.
Ursäkta, jag ringer sen.
Snygga till sig, för...?
Sa inte Joseph att jag skulle komma?
Nej, det gjorde han inte.
Jaha...
Okej, då ska jag... Jag går väl då.
-Clémentine. -Ja.
-Eftersom du är här... -Bra. Här.
Jag hoppas att han inte sa att jag älskar dig.
Vadå?
Vad sa du?
Jag sa att...
Okej.
Khabib är verkligen bäst just nu i UFC.
-Han är oslagbar på marken. -Vi är överens om det.
Men han är svag i fötter och nävar...
Såg du hur han knockade McGregor?
Okej...
-Du vet mycket om detta. -Ja.
Kampsport är min passion.
Lila bälte i jujutsu.
Skämtar du med mig?
Absolut inte. Om du vill
kan vi ställa oss på golvet, och jag slår dig på en sekund.
Du är så säker.
Självklart slår jag dig.
-Jag slår dig. -Jag slår dig.
-Jag. -Jag.
-Jag slår dig. -Okej.
-Nå? -Fan, du släpper ju inte.
Vänta, jag sätter ner dig.
Okej. Släpp mig!
-Jag kan inte tro det. -Okej.
Förlåt.
Det är din grej.
Kanske det.
Snälla.
Fan.
ERFARENHET
"Juli 2016 gjorde vi slut."
Hon lämnade mig.
-"September 2016, katastrofalt återfall." -Det var tufft.
TILL MIN ÄLSKADE
Aïda?
Är vi överens om 1 300?
1 500, så är jag nöjd.
-Hjälp mig, det är tungt. -Jag förhandlar.
Det här duger inte.
Och jag talar engelska.
Pratar du engelska?
Ursäkta?
Jävlar!
Det läcker överallt!
Vi sabbar mina muskelfibrer!
Det lär inte fungera.
Åh, fan.
Vi gjorde det!
En sådan vacker butik
förvandlad till en sådan röra? Jag kan inte tro det.
Jag förstörde den.
Hur kunde du skapa en sån röra på egen hand?
Jag måste anlita folk för att avsluta det.
Men har problem med...
Tio tusen.
-Vad? -Jag behöver 10 000.
Jaha, 10 000.
Gå till din familj, för jag...
Inte min familj, jag kan inte berätta det. De vet inte ens om detta.
Det ska bli en överraskning.
En sån fin överraskning.
Sedan min Béné dog är jag en enda röra.
Gråt inte.
Det kommer att bli bra.
Du krossar mitt hjärta.
Rökte du allt detta?
-Ja. -Du tar knäcken på dig själv. Är du galen?
Jag gör bara fel, du måste hjälpa mig.
Hjälp mig, snälla!
Okej.
Jag ska hjälpa dig.
Men jag ger dig inga pengar.
Jag ger dig guld.
De fanns på baksidan.
De stod bakom brädorna.
Er mamma älskade att måla.
Hon hade stjärnor i ögonen.
Men skit i nävarna.
Jag blev rädd där, för att vi kan ju enas om
-att de är skitkass. -Den nedersta är bra.
Jag blev deprimerad när jag såg dem.
-Den är en katastrof, den blå... -Glöm det.
Allt okej, broder?
Inte "broder".
Jag kommer för att jobba.
Det är omöjligt.
Ledsen.
Jag fattar.
När jag berättar för Aïda blir hon glad att höra om vad du gör här.
Vänta.
Ville du göra detta?
Ja.
Kom då.
Kom.
Välkommen.
Ali, eftersom du är här, testa vårt "Pastraweed".
Ett bra namn.
För Ludmila sjunger vi alla Mazel tov
God kväll, polisen här.
God kväll.
Bara så att ni vet, ni lär få se oss ofta.
-Jaså? -Ja.
VI ska ha vår officiella skyttebana bredvid.
Oj, då!
Bara lugn, vi skjuter bara på måltavlor.
Eller skurkar.
-Det är lugnt. -Bra.
Jag ska gå, du har familjen här.
Vi firar lite.
-Men vi ses väl då. -Ja, vi ses.
-Hej då, ha en bra kväll. Tack. -Godkväll. Hej då.
Jaha... Det är kört för oss nu.