‎UN AN MAI TÂRZIU
‎Adaugă puțin usturoi, ‎Bubbeleh!
‎- E gata? ‎- Da.
‎Bine, haide!
‎- Doar câte o lingură. ‎- Știu! Nu sunt tâmpit.
‎Nu ești tâmpit? Dacă spui tu...
‎Mă înlocuiești?
‎Sunt aici de patru ore. ‎O să-mi explodeze capul.
‎Dă-mi cheile de la mașină!
‎- În buzunar. Pentru ce? ‎- Nu mai avem tăvi.
‎- Mai sunt iarbă și cârnați de ambalat. ‎- La naiba! Ai grijă cu mașina!
‎Ali!
‎Rahat!
‎Sigur! Ia duba pentru o tavă.
‎Ia mașina mea!
‎Haide!
‎Ați terminat?
‎Așteptăm ambalajele.
‎- Gata în două ore. ‎- Super!
‎Pot să vin cu voi?
‎Nu, Clém. Așa e înțelegerea cu Jaurès.
‎Da, afacerea afurisită.
‎MERGUEZ CUȘER
‎UN SERIAL ORIGINAL NETFLIX
‎E bine? E toată iarba?
‎Da, e aici. Putem încărca merguez-ul.
‎Îl încărcăm.
‎- Să nu conduceți ca idioții! ‎- Am mai făcut asta.
‎Nu se știe niciodată.
‎Te sun după ce terminăm. Hai, Olive!
‎Hai cu cârnații!
‎Nu cari tu 40 de kg!
‎Sunt aici. Dă-mi!
‎Atenție la degete!
‎Așa! Perfect!
‎Încă un palet de merguez și plecăm.
‎Rahat! Nu se poate! ‎Pomanagiul ăla e mereu acolo.
‎HAZAN ‎CARNE CUȘER
‎- Salut, Gaëtan! Cum merge? ‎- Bine.
‎Va fi mai bine după ce mănânc.
‎- Da, sunt sigur. ‎- Deci, ce cărați azi?
‎Doar lucruri mărețe.
‎Serios?
‎- Vă arătăm ce avem? ‎- Da, bine.
‎- Facem asta, Gaëtan? ‎- Da, haide!
‎Deci, ce am pentru voi? ‎Un merguez foarte bun.
‎- Vă place calitatea? ‎- Da.
‎Priviți ce frumuseți!
‎Sunt buni, proaspeți și strălucesc. ‎Ca o tânără mireasă.
‎Îi pui pe grătar zece minute ‎și ce nu faci?
‎Nu-i înțep. Ca de obicei!
‎Bravo, Gaëtan!
‎- Bine, domnilor! ‎- Mulțumim! Zi bună!
‎- Salut! ‎- Pa!
‎- Poftă bună! ‎- Mersi!
‎Idiotule!
‎Am curățat totul.
‎- Am pus hârtiile la loc ca pe cea veche. ‎- Văd.
‎Mulțumesc mult!
‎E pentru tine.
‎- Nu, n-aș putea. ‎- Ba da, insist.
‎Uite! Așa știu ‎că vei avea grijă de Béné a mea.
‎- Mă voi ocupa zilnic. ‎- Ești amabil.
‎Mai știi când ne-am îndrăgostit de ea?
‎La Juan-Les-Pins?
‎Visam. Credeam că nu era pentru noi.
‎Ei bine...
‎am găsit-o.
‎Și cred că în curând o voi putea cumpăra ‎pentru noi.
‎Acum se numește „Ducele”, dar...
‎o voi redenumi „Béné a mea”.
‎Astfel...
‎vom călători mereu împreună.
‎BÉNÉDICTE HAZAN ‎NĂSCUTĂ ROSENBERG
‎Ce e asta?
‎E iubire?
‎E căcat! Frate!
‎Rahat!
‎Ai toate biberoanele aici.
‎- Vorbesc cu tine. ‎- Da, ascult.
‎Toate biberoanele sunt pregătite.
‎Scutecele, suzetele și soluția salină ‎sunt în geantă.
‎Iubito, scuze că te întrerup. ‎Serios, mă descurc. Nicio problemă.
‎Nu-mi spune așa!
‎- Obiceiul. Scuze. ‎- Ți-am tot zis.
‎Nu te preface că sunt paranoică!
‎Mamele nu și-ar lăsa copiii ‎cu un traficant mafiot.
‎Nu...
‎Mafiot! Ca la jurnalul de știri.
‎Iată-ne într-o lume imprevizibilă ‎în care prostituția, jocurile de noroc
‎și mafia se amestecă.
‎Amuzant. Așa e.
‎Iubito, suntem agricultori. ‎Cultivăm și vindem. Atât.
‎Ei bine, în seara asta, du-i acasă!
‎- Da. ‎- Petreceți seara cu familia.
‎Și îi aduci până la 22:00. Da?
‎Iubito, e devreme. ‎Îi văd doar o dată pe săptămână.
‎Îi aduc mâine dimineață. ‎E mai bine pentru ei.
‎Cu familia ta? Niciodată! Sunt nebuni!
‎Trebuie să-i vadă. ‎Sunt tatăl lor! E familia lor!
‎Revin la șapte. ‎Vreau să-i văd înainte de cină.
‎E o nebunie. Mama ta e dificilă.
‎E foarte dificilă.
‎Dar o iubesc.
‎Haide, păpușă!
‎Cine vrea să țopăie în pantalonii murdari?
‎Fata mea!
‎Tata va face niște cafea și te va schimba.
‎Ce faceți, dragilor?
‎E bine, scumpilor.
‎Da?
‎Ce ai uitat?
‎Sincer, nu-s de acord cu programul. ‎Ți-am spus, e...
‎- Ce faci aici? ‎- Mi-ai cerut ajutorul.
‎Ți-am zis să mă ajuți la șapte ‎ca să ducem copiii.
‎Am zis să aștepți jos. Te-a văzut Aïda?
‎Ești nebun! Am intrat tiptil.
‎- E bine. ‎- Intră!
‎- Bună! ‎- La naiba!
‎Clém, te rog, nu țipa! ‎O să mă bagi în belele.
‎- Poftim! Fericită? ‎- Stai! Mă ocup.
‎Nu țipa așa pe lângă copii!
‎N-am țipat, Joseph.
‎Micuța Noam, ‎te bucuri să-l vezi pe unchiul Olive?
‎De ce „unchi”? Nu e fratele tău adevărat.
‎Nu asculta persoana asta, te rog.
‎Olivier e ca fratele meu, ‎deci e unchiul tău.
‎Ibrahim, îmbrățișeaz-o pe mătușa Clém!
‎Nu, aș prefera să nu faci asta.
‎Digerează. Și nu e Ibrahim. Ea e Alia.
‎- Da? ‎- Da.
‎Ești sigur?
‎- Ce întrebare e asta? ‎- De ce ai adus-o?
‎- Eram cu ea. Nu puteam s-o las. ‎- Copiii n-o plac.
‎- Vreau să se obișnuiască. ‎- Mai târziu. Nu e momentul.
‎E Jaurès.
‎- E vreo problemă? ‎- Nu știu.
‎E bizar că sună. Presimt ceva rău.
‎Ești un idiot. Răspunde!
‎Ce faci cu...
‎- Răspunde! ‎- Asta fac!
‎Alo?
‎Bună, Joseph! Îmi lipsește o tavă.
‎Bine.
‎Adu-o!
‎- Cum? ‎- Ce? Adu-o urgent!
‎- E ciudat pentru că... ‎- E vreo problemă?
‎Nu. Nicio problemă.
‎Doar că... Pe curând! La locul obișnuit. ‎Ne vedem.
‎Ce a spus?
‎A spus că am uitat o tavă de dimineață ‎și vrea să o aduc acum.
‎Nu!
‎Ce fac cu copiii?
‎- Mă duc eu. ‎- Nu! În niciun caz.
‎El se ocupă de livrări. ‎Asta e înțelegerea cu Jaurès.
‎Facem ca de obicei. Vin cu tine.
‎Asta nu ajută. Cine stă cu copiii?
‎- Am eu grijă de ei! ‎- În niciun caz!
‎Am mai îngrijit pisici.
‎- Haide! Trage draperiile! ‎- Iubesc copiii și ei mă adoră.
‎Ce?
‎Ai vărsat vin roșu pe ea! Ești nebună?
‎Trebuie să fii chiar prost ‎să iei o mașină de dealer când ești unul.
‎Chiar trebuie să fii cretin!
‎Vom fi opriți cu vopseaua asta.
‎Eu am ales vopseaua. Gata!
‎Da, nu te mai panica! E camuflată. ‎Suntem invizibili.
‎Invizibili...
‎Uite! Trei martori pentru motor. ‎Vom avea pană.
‎Un fleac. Niște lumini galbene. ‎Neimportante.
‎Merge foarte bine.
‎Ce știi tu?
‎Idiotule!
‎- Unde e? ‎- În spate, pe stânga.
‎- Ce faci? ‎- Mă dau mama copiilor ca să ne integrăm.
‎- Dă-mi drumul! Nu e nimeni. ‎- Poate sunt camere.
‎Trebuie să n-o mai aduci.
‎La naiba! Se trezesc.
‎Dormi, Ibra! Dormi!
‎Ai reușit să aduci ce lipsea?
‎Lul de fucking behanger!
‎Dacă am putea șopti...
‎Copiii tăi nu-s problema mea. ‎Vrei să-i și alăptez?
‎Nu. Au mâncat deja, dar e adorabil. Mersi!
‎Dă-mi iarba!
‎Îți voi da iarba.
‎Uite! În orice caz, vom... Rahat!
‎Olive, ajută-mă, te rog! ‎Scuze, dragă! A căzut pe tine.
‎Sunt un rahat. ‎Scuze, scumpo! Ești bine? La naiba!
‎Totul e în regulă, scumpo.
‎Asta e! E bine.
‎E în regulă.
‎Thanks!
‎Well...‎ am o problemă cu voi.
‎Ce?
‎Nu, nu atinge copiii!
‎- Nu! Jaurès! ‎- Nu atinge!
‎Nu! Nu atinge copiii! Ești nebună?
‎Jaurès, nu face asta!
‎Chiar crezi că am venit ‎pentru o tavă mică de rahat?
‎- Jaurès, te implor. ‎- Taci!
‎Știi...
‎marfa adusă de tatăl tău ‎nu are nivelul potrivit de THC.
‎În mod normal, ‎Pastraweed ar trebui să fie 19/33,
‎și nu e așa.
‎- Nu înțeleg. E imposibil. ‎- Poți să-i spui tatălui tău
‎că va trebui să-și ridice repede ‎standardele de calitate.
‎Altfel...
‎va fi foarte rău pentru voi.
‎Nu!
‎E în regulă, scumpo. E în regulă. ‎Stai liniștită!
‎O s-o rezolvăm, Jaurès.
‎Promit!
‎Ar fi bine pentru toți.
‎- Acum, dispăreți! ‎- Liniștește-te! Haide!
‎Adu căruciorul!
‎- E în regulă. ‎- Haide, valea!
‎- La naiba, e blocat! ‎- Ridică frâna! Așa!
‎- Ridică frâna! ‎- Nu merge.
‎Ce idiot! Haide!
‎Uite! Să mergem!
‎Rahat turcesc
‎Micuțul meu rahat turcesc
‎Rahat turcesc
‎Rahat turcesc, ne vedem mai târziu...
‎Ali, mai e o geantă.
‎Bine.
‎Rahat turcesc
‎Rahatul turcesc al inimii mele
‎Oprește porcăria aia, te rog!
‎Sunteți rea. Eu cred că e bun albumul.
‎Sincer, Jo și Olive au reușit. ‎Ăsta e bunul Enrico.
‎Știi că-i iubesc din toată inima, ‎dar e de rahat.
‎Prinde!
‎Până și Gérard crede că e nasoală.
‎Poftim, bunico! Mai e asta.
‎Vă las. Am o întâlnire. ‎Fac un duș rapid. Bine?
‎Cine e fata cea nouă?
‎Foarte drăguță, de 40 de ani, procuror.
‎Foarte tare.
‎Cum adică, procuror? Vorbești serios?
‎Nu vorbesc serios, Ali.
‎După ce mi-ați făcut ‎ca s-o părăsesc pe polițistă, înțeleg.
‎E profesoară de matematică.
‎E bine? Sunteți de acord?
‎Cât nu se bagă în ale noastre.
‎Bună ziua, tuturor!
‎Bună ziua!
‎Înainte să începem, ‎aș vrea să luăm un moment
‎să-l felicităm pe Gérard...
‎pe care-l susțin ‎de când a început reabilitarea.
‎De fapt, mă bucur să anunț
‎că au trecut 90 de zile.
‎Nouăzeci de zile ‎în care n-ai atins canabisul.
‎Și cred că meriți aplauze.
‎Mulțumesc!
‎Câteva cuvinte, Gérard.
‎Nu prea știu ce să spun.
‎Haide! O să te ajute.
‎Știți, eu...
‎mi-am pierdut soția acum doi ani.
‎Înainte...
‎ea era drogul meu.
‎Și...
‎când a murit...
‎am fost...
‎de neconsolat.
‎Da...
‎Și am căzut în rahatul ăla.
‎Dar...
‎până la urmă...
‎familia m-a ajutat să ies din asta.
‎Mai întâi, familia mea.
‎Copiii m-au încurajat să vin aici. ‎Au avut încredere în mine, dar eu...
‎n-am vrut.
‎Și apoi, voi.
‎Familia mea de drogați.
‎Mă ajutați să trec peste asta și...
‎vă mulțumesc.
‎Mulțumesc!
‎Bravo, Gérard!
‎Felicitări!
‎- Mulțumesc mult! ‎- Mersi pentru discurs!
‎A fost așa de sincer.
‎M-a afectat.
‎Păcatul meu... sunt tranchilizantele.
‎Dar, sigur, ‎toate dependențele seamănă puțin, nu?
‎Păi...
‎Nu știu. Nu sunt expert.
‎Cum ai făcut față sevrajului?
‎Mâncând?
‎Meditând?
‎Nu, pentru că nu sunt genul meu.
‎Poate cu sex?
‎Nu. A fost voință.
‎Și, cum am spus mai devreme,
‎am susținători.
‎Ești norocos.
‎Scutece. Soluție salină. Hai să plecăm!
‎Vamos,‎ copii!
‎Mama e aici. Ce faci?
‎Bine. Voi? Totul e bine?
‎Nu.
‎Sincer, perfect. ‎Am avut o zi minunată. Urma să plecăm.
‎- Nu iei inhalatorul pentru Alia? ‎- Nu.
‎Am avut grijă ‎să feresc căruciorul de praf.
‎Da, a fost foarte drăguță.
‎- Ce miroase așa? ‎- Ce?
‎Nu, a fost Ibra.
‎A făcut explozie în scutec.
‎- Arta stradală! O nebunie. ‎- Nu miroase a caca.
‎Cum adică? Miroase a rahat. Îți spun.
‎Asta trebuie să fie. Nu te deranja!
‎E rahat.
‎- Miroase a iarbă. ‎- Ce?
‎- Ce dracu' ai făcut? ‎- Glumești? Miroase a iarbă?
‎Rahat! Nu! Așa e.
‎Olive e de vină.
‎Olive a trecut mai devreme ‎și poate că a fumat
‎niște iarbă în mașina lui de rahat ‎și a luat-o pe micuță...
‎- De ce a venit aici? ‎- Stai!
‎- Te ia valul. ‎- Fără familia ta aici!
‎Da, dar a dispărut ca vântul.
‎Mi-a adus ceva și a plecat imediat. ‎Jur. Serios.
‎Ce e?
‎Nu!
‎- Pe bune? ‎- Ascultă!
‎Acum sigur nu mai umblu cu Olive. Bine?
‎- Îți explic totul. ‎- Eu îți explic!
‎Cât vinzi droguri, nu-ți vezi copiii.
‎Nu pot să nu mai vând droguri!
‎Sunt încolțit.
‎- De oameni periculoși. ‎- Oameni periculoși? Cu copiii mei?
‎Nu, când spun „periculoși”, exagerez.
‎- Nu sunt periculoși. ‎- Taci!
‎- Nu te mai suport! ‎- Aïda!
‎Oprește-te! Calmează-te! ‎Vreau să-mi văd copiii.
‎Am fost proastă să te las să-i vezi.
‎- Ce proastă! ‎- Te rog!
‎- Ieși! Nu vreau să te mai văd! ‎- Aïda!
‎Jur, chem poliția!
‎- Pleacă! ‎- Futu-i!
‎Răspunde cineva? N-am terminat.
‎Am treabă. Eu nu pot!
‎Deschide cineva?
‎Nu pot. Cred că am făcut o indigestie.
‎Haide, Clém! Vezi cine e!
‎Salut, Jo!
‎Unde sunt ‎Bubbeleh?
‎Nu i-am adus, bunico.
‎Aïda nu vrea asta.
‎Ce?
‎Nu. Serios?
‎Nu se poate! Nu i-am văzut de atâtea luni.
‎- De ce-a făcut asta? ‎- Nu ești serios, nu?
‎Cei mici trebuie să-și vadă bunicul. ‎De ce n-ai insistat?
‎Bineînțeles că am insistat, ‎dar n-a cedat.
‎Futu-i! Ce risipă! O mie de euro fiecare.
‎- Când o să-i vedem pe ‎Bubbeleh? ‎- Nu știu, bunico.
‎Nici eu n-am voie să-i văd.
‎- Nu, așa-i acum, dar se va calma. ‎- Nu, frate, nu se va calma.
‎Nu mai e la fel.
‎E împotriva afacerii și a lui Jaurès...
‎Jaurès?
‎Stai! Ce legătură are Jaurès? Nu înțeleg.
‎Jaurès a luat unul dintre copii ‎și l-a amenințat. Poftim!
‎Ce?
‎Cum adică l-a luat?
‎Jo?
‎A luat unul dintre copii și... ‎Cum să spun?
‎Spune-le! A luat tripleții la o livrare.
‎- Pardon? ‎- Stai așa! Adică...
‎mi-ai dus nepoții la un târg cu Jaurès?
‎Da.
‎Ești complet nebun!
‎De ce ești surprins că Aïda a înnebunit? ‎Ești nebun?
‎Nu, stați! Mă scuzați! Calmați-vă!
‎Da, ne-am întâlnit cu Jaurès. ‎A luat un copil. E adevărat.
‎- Dar ca să-i trimită un mesaj lui Jo. ‎- Nu minimaliza!
‎Nu fac asta. Era foarte supărată.
‎Voia să-ți dea un mesaj prin copil. ‎E o manieră gangster.
‎Gangster?
‎A luat copilul și aproape l-a aruncat.
‎Nu, l-a prins ca să te amenințe.
‎Chiar dacă mă amenința...
‎- Bine. ‎- Stați! De ce era supărată?
‎Avem o problemă cu nivelul THC.
‎Poftim!
‎Spun de săptămâni bune ‎că vom avea o problemă.
‎Nu sunt magician. ‎Nu pot cultiva kilograme pe metru pătrat.
‎Hambarul e prea înghesuit. ‎Ne trebuie spațiu.
‎Așa e.
‎Sau mergem la Jaurès ‎și-i spunem că reducem cantitatea.
‎Ești idiot? Despre ce vorbești?
‎Cum rămâne cu barca mea?
‎- Tată! ‎- Nu știu. Cui îi pasă?
‎Copiii sunt amenințați ‎și vorbești de barcă.
‎- Tată, nu. ‎- E pentru Béné.
‎O să-mi omoare copiii!
‎- Asta era! ‎- Chiar ești paranoic. Oprește-te, te rog!
‎Delirezi, frate.
‎Nu-mi pasă dacă mă credeți.
‎Vom găsi o soluție radicală.
‎Copiii mei nu vor mai fi amenințați. ‎E clar?
‎Bine, Jo. Înțelegem ce spui.
‎Vom rezolva problema. Promit.
‎Mulțumesc! Exact asta voiam să aud.
‎- Doamne! Ce paranoic! ‎- Oprește-te, tată!
‎Îți place să provoci.
‎Dragă, ținuta e un dezastru. ‎Nu putem vâna camuflați ca restul?
‎Nu suntem ca restul.
‎Spun despre vânătoare adevărată, ‎nu de țărani.
‎Ar trebui să fii bucuros. ‎Locul e exclusivist.
‎Ce faci?
‎- Ce faci? ‎- Bună!
‎- Bine. ‎- Bună!
‎Nu știu ce e cu arma mea. Nu trage drept.
‎E pentru că respiri prea tare.
‎Când țintești, stai așa, ‎îți ții respirația și...
‎E tatăl tău?
‎E tatăl tău.
‎- Da. ‎- Ești nebună? O să mă împuște.
‎- De ce ar face asta? ‎- I-am distrus cariera politică!
‎Da, așa e.
‎Uită! Ignoră-l!
‎Cine e bărbatul vieții mele acum?
‎Termină!
‎Să facem o poză!
‎- Da, o poză. ‎- Te rog!
‎Nu postăm pe Instagram.
‎- Nu vreau să mă vadă așa! ‎- Cine?
‎Joseph, Aure, Gérard.
‎Enervant mai ești!
‎Mereu te îngrijorează ‎ce cred ei despre tine.
‎Nu vreau să mă vadă Joseph așa.
‎- O să le-o coc eu! ‎- Sigur.
‎Mereu te caci pe toți!
‎Am zis „coc”, nu „cac”. ‎Nu-mi pune cuvinte în gură!
‎- Idiotule! ‎- La naiba!
‎Ce pacoste!
‎Fumezi un joint?
‎L-am confiscat de la un tip. Nu e rău.
‎Ai grijă! Te poate distruge.
‎Nu te mai preface că nu fumezi.
‎Te-am văzut deja cu fratele tău.
‎- Ia-l! ‎- Eram drogată, dar vorbesc serios.
‎Despre?
‎Cu toți banii pe care-i fac, ‎am putea porni o afacere împreună.
‎Sincer, poliția mă sperie.
‎Mă rog...
‎Nu vrei să schimbi slujba?
‎- Să deschizi un bar, un restaurant? ‎- Nu, deloc.
‎Ești amuzantă.
‎Nu-s primită în familie ‎și vrei să pornim o afacere?
‎De ce nu m-ai invitat?
‎Fiindcă familia mea e puțin complicată.
‎De ce?
‎Trebuie să-ți spun ceva. De fapt...
‎nu sunt împăcați că sunt cu o femeie.
‎Le-ai spus că te vezi cu un tip?
‎Nu. Nu e asta!
‎Sigur că nu. Știu că suntem împreună. ‎Nicio problemă.
‎Dar nu vreau să te duc acasă ‎și să-i fac pe toți să se simtă jenați.
‎N-au niciun motiv să se simtă așa.
‎Ba da. Toți fac glume non-stop.
‎Ca polițistă, ‎am auzit multe prostii homofobice.
‎Nu, cred că e un alt nivel.
‎E foarte nasol.
‎Bine, cum vrei.
‎Dar...
‎dacă intrăm în afaceri, ‎lucrurile s-ar schimba.
‎Haide! Dă-mi-l înapoi!
‎Bați câmpii. Ai fumat prea mult.
‎- Grenade explozive, nenorocitule! ‎- Ce a spus?
‎A spus: ‎„Vreau torturi în formă de grenadă.”
‎Nu bile de pétanque, nenorocitule!
‎Wallah,‎ e de rahat, José!
‎Scuze. E de rahat! Mă înnebunești.
‎Scuze, am închis.
‎Fratele meu! Ce cauți aici?
‎Vrei să revin? Ai probleme?
‎Nu. Mă enervează. ‎I-am spus să facă grenade explozive.
‎- A făcut bile de țintă. ‎- Nu e bine.
‎Dă-mi un pupic! Repede.
‎Ce faci, frate?
‎Nu prea bine.
‎- Cum să explic? E sora ta. ‎- Ce? E bine?
‎- Nu pot să văd copiii. ‎- Da.
‎Știu, frate. Dar ai greșit!
‎- Rău de tot. ‎- Da. Mi-a spus.
‎- Punga din scutecul lui Ibra. ‎- Nu...
‎O iei razna? Faci rahaturi d-astea?
‎- Am dat-o în bară. N-am nicio scuză. ‎- Da.
‎M-am gândit că, dacă o suni, ‎se răzgândește.
‎- Ești singurul cu care vorbește. ‎- Să se răzgândească?
‎N-a făcut-o niciodată. O cunoști.
‎E încăpățânată, frate. ‎Știi ce vreau să spun?
‎- Da. ‎- Da. Poate dacă...
‎Ce?
‎Dacă îți îndrepți comportamentul. Asta e.
‎Da.
‎De exemplu, sora mea nu vorbea ‎nici cu mine. De ce?
‎Fiindcă apucasem o cale greșită.
‎Dar uită-te azi, frate! ‎Hamdullah.
‎Am găsit o mină de aur. E minunat.
‎Știi ce fac? Iau făină și zahăr
‎și le amestec.
‎Cer de 30 de ori mai mult.
‎Uneori, cred că sunt tot golan. Jur.
‎Oamenii vin și cumpără. „Bună ziua, dnă!”
‎Odată, o domnișoară mi-a zis: ‎„Cătușele...”
‎Grozav, frate! Poate...
‎i-ai putea spune că sunt încolțit. ‎Nu putem ieși din afacere.
‎- De ce nu? ‎- Fiindcă suntem prizonieri.
‎Cine?
‎- Noi. Familia. ‎- Nu mai pot eu de familia ta!
‎Wallah,‎ vorbesc despre tine.
‎Crezi că mafiotei îi pasă de tine?
‎- Totuși... ‎- Nu! N-ai valoare, îți zic!
‎Contează doar iarba pentru ea. ‎Așa e la război.
‎- Da, ai dreptate. ‎- Da, amice.
‎Dacă are iarbă, nu te bate la cap.
‎Lasă-ți familia să se ocupe de afacere ‎și retrage-te discret!
‎Nu pot. E complicat.
‎E complicat?
‎Ba nu.
‎Vrei să-ți mai vezi copiii? Lasă afacerea!
‎Bine?
‎Nu mă mai bate la cap că o iau razna.
‎- Ești nebun? ‎- Nu sunt nebun!
‎Ajutor!
‎Idiotule!
‎Ciocolată.
‎Gustă!
‎Poftim!
‎Ai văzut ce față a făcut?
‎M-am gândit bine. ‎E mai bine să continuați fără mine.
‎Pentru că...
‎e mai bine să renunț la afacere.
‎E bine așa.
‎E clar și simplu.
‎Ești bine, Jo?
‎Da. Care e treaba cu tractoarele?
‎Ce e asta?
‎Avem un anunț.
‎Și eu am ceva să vă spun.
‎Stai, eu primul.
‎- Bine. ‎- Cred că am găsit soluția...
‎problemelor tale.
‎- Serios? ‎- Da.
‎Nu putem compromite calitatea livrată ‎lui Jaurès.
‎E periculos...
‎pentru noi și copii. Ai dreptate. Deci...
‎Am zis să cultivăm într-un loc nou.
‎Stați, ce e asta?
‎Ce facem cu vacile astea?
‎Fostul proprietar va lua animalele ‎într-o lună.
‎Putem începe să ne mutăm.
‎Nu doar că vom putea crește ‎Pastraweed bun aici,
‎dar vom putea produce, nu știu...
‎- ...de patru-cinci ori mai mult. ‎- Cel puțin.
‎Stați așa! Sunteți nebuni?
‎O cantitate de patru-cinci ori mai mare ‎implică tot atâta risc.
‎- Sunteți absolut nebuni! ‎- Tu nu înțelegi.
‎Dacă avem calitate, ‎nu avem probleme cu Jaurès.
‎- Și copiii nu-s în pericol. ‎- Bine.
‎Dar lui Aïda nu-i pasă de asta.
‎Jo, între noi fie vorba, ‎relația voastră a fost tumultuoasă.
‎Se va rezolva de la sine. ‎Trebuie să aștepți.
‎Totul se va aranja.
‎Da, ‎Bubbeleh.‎ Nicio grijă.
‎Și Jaurès?
‎V-ați gândit la Jaurès?
‎Cine v-a spus că vrea să ia ‎de cinci ori mai mult?
‎Sigur că va vrea.
‎De la început, ne-a presat ‎să producem mai mult în hambar.
‎Evident, e o veste bună.
‎Și dacă va fi un surplus, știu un anticar
‎căruia i-am vândut câteva kg. ‎Are încredere.
‎- Ce-ai făcut? ‎- Un anticar.
‎Ce? Te-ai gândit ce s-ar întâmpla ‎dacă ar afla Jaurès?
‎Avem exclusivitate cu ea.
‎- Da, Jo... ‎- Dacă află, ne omoară pe toți.
‎Nu exagera! E în regulă. ‎Jaurès nu știe totul.
‎- Nu e Dumnezeu. ‎- Ați înnebunit!
‎Asta e. S-a terminat. V-am pierdut!
‎Nu cultivăm soia organică!
‎Vorbiți de parcă e legal. ‎De parcă n-o avem pe Jaurès pe cap.
‎Stai! Scutește-ne de predică!
‎Să-ți amintesc că tu ne-ai băgat în asta.
‎Deci o suni pe Jaurès,
‎stabilești o întâlnire
‎și-i spui că suntem gata ‎să producem mai mult. Atât.
‎- Nu, n-o s-o fac. ‎- Fiule...
‎Tu vorbești cu Jaurès. Așa a fost mereu.
‎Majoritatea vrea să se extindă, ‎deci faci la fel.
‎Asta e tot.
‎Sunteți de acord?
‎Da.
‎Bine.
‎Majoritatea a vorbit.
‎Respect asta.
‎Bine.
‎O să fie bine, frate.
‎Nu-și mai dau seama ‎că facem ceva periculos.
‎Te asigur...
‎va sfârși prost.
‎Nu-i pot abandona.
‎Nu pot, dar trebuie să-mi văd copiii. ‎Sincer, nu știu ce să fac.
‎Nu știu ce să fac, mamă.
‎Ce te aduce aici?
‎Ai spus că e urgent.
‎Sper că sunt vești ‎exciting.
‎Da.
‎Sunt vești grozave.
‎Sunt absolut...
‎exciting.
‎O să-ți placă.
‎E începutul unei noi ere
‎în care cred că vom...
‎Spune odată!
‎Nu am toată ziua liberă, Joseph.
‎Deci, familia mea...
‎chiar s-a gândit la asta și...
‎și...
‎oprim totul.
‎Ce?
‎Oprim totul.
‎Subtitrarea: Alexandra Simona Pandelică