‫אתה רוצה למות?‬
‫זה לא עובד ככה.‬ ‫-אני יודע.‬
‫אני מודע לזה, אבל יש לנו הצעה בשבילך.‬
‫איזה חמוד.‬
‫אין לך הצעה.‬
‫אין סיכוי שאשחרר אותך.‬
‫ניתן לך את המתכון.‬
‫על מה אתה מדבר?‬
‫בעצם, יש משהו שמעולם לא סיפרתי לך, אבל…‬
‫לודמילה היא המומחית לגראס-סטרמה.‬
‫אנחנו בסך הכול ניצבים. אנחנו חסרי תועלת.‬
‫רק היא יודעת לגדל את זה.‬
‫ז'וזף, אתה אומר לי‬
‫ש-80% מהעסק שלי תלוי בסבתא בת 85?‬
‫בת 87.‬
‫לכן אם היא תגלה לך את המתכון,‬ ‫תוכלי לגדל את זה בלעדינו.‬
‫אלוהים אדירים.‬
‫כן.‬
‫תן לי לחשוב על זה.‬
‫בוס?‬
‫יש את ואדים.‬
‫נכון.‬
‫אוקיי.‬
‫אשלח את הבוטנאי הטוב ביותר שלי‬ ‫לקבל את המתכון.‬
‫מעולה.‬
‫זה מעולה. יופי.‬
‫ומוסכם שאחרי זה…‬
‫אנחנו משוחררים?‬
‫אם יאמר שהוא יכול לגדל אותו בלעדיכם, כן.‬ ‫-מעולה. מושלם. זהו.‬
‫אשלח אותו ביום שני.‬
‫יום שני הזה?‬
‫או יום שני בעוד שבועיים? יום שני.‬
‫יום שני בעוד חמישה ימים.‬
‫למה? זה יותר מדי זמן?‬
‫לא.‬
‫זה מושלם. לא, שבועיים יהיו יותר מדי,‬
‫אבל חמישה ימים…‬
‫מושלם.‬ ‫-מעולה.‬
‫אני ממש מקווה שאתה לא מבזבז לי את הזמן,‬ ‫ז'וזף.‬
‫לא.‬ ‫-כי עכשיו כשאני יודעת…‬
‫שאחותך הקטנה‬
‫ואבא שלך‬
‫חסרי תועלת…‬
‫לא אהסס להטביע אותם בשק.‬
‫זה מובן?‬
‫"זה מוכן"?‬
‫זה מובן?‬
‫זה מובן.‬
‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫"עסק משפחתי"‬
‫אז תגיד למשפחה שלך, "עשיתי עסקה עם ז'ורס".‬
‫לא, אחי. השתגעת?‬
‫הם לא רוצים לפרוש. הם בפנים עמוק.‬
‫גם אתה עמוק בחרא.‬
‫לא לגעת, אדוני! זה שוקולד.‬
‫כן.‬
‫תקדיש לי שתי שניות?‬
‫הוא נוגע בזה.‬ ‫-אני יודע. תפסיק לגעת!‬
‫אחי, אתה עמוק בחרא.‬
‫אני יודע.‬ ‫-אבל תקשיב.‬
‫ז'ורס צריכה לחשוב שכולכם הסכמתם.‬
‫אחרת זה לא יעבוד.‬
‫סמוך עליי.‬
‫איך אעשה את זה?‬
‫תעבוד עליהם.‬
‫איך?‬
‫תחשוב על דרך לגרום להם לרצות לפרוש מהעסק.‬
‫הם צריכים לחשוב שזה רעיון שלהם.‬ ‫מבין? לא הרעיון שלך.‬
‫אתה אפילו רוצה להמשיך.‬
‫כן, רעיון טוב. איך אעשה את זה?‬
‫כנופיה יריבה.‬
‫כנופיה יריבה?‬ ‫-כן.‬
‫איך?‬
‫תגיד שיש בעיר כנופיה יריבה.‬
‫תפחיד אותם.‬
‫זה טוב. כנופיה יריבה זה טוב.‬
‫אל תדאג. דוד יוס פה.‬ ‫-תודה, אחי.‬
‫- חזן, בשר כשר -‬
‫- מרגז‬ ‫16.9 אירו לקילו -‬
‫אבא, אין מצב שאתה רציני.‬
‫מה?‬
‫תפסיק להוציא קבלות של 500 אירו.‬
‫זה נראה כאילו שהלקוחות‬ ‫קונים 30 קילו מרגז בבת אחת.‬
‫כדי להלבין כסף כמו שצריך,‬ ‫זה חייב להיראות אמיתי. מבין?‬
‫כלומר, להרוויח 200,000 אירו בחודש?‬
‫אם אכתוב קבלות של 18 אירו, לא אצא מזה.‬
‫כן, זה קצת מעייף, אבל זה העיקרון.‬
‫צריך להלבין 8,000 אירו ביום,‬ ‫אז אלה 360 קבלות לפחות.‬
‫הבנתי, חכמולוגית.‬ ‫-תפסיק לקרוא לי ככה כל הזמן.‬
‫ומה אחרי זה?‬
‫עם מה שנגדל במחסן החדש?‬
‫כי לא נלבין את כל זה עם נקניקיות.‬
‫תודה, אבא. אני מחפשת שיטת הלבנה חדשה.‬
‫בינתיים נעשה זאת כך.‬ ‫אז בוא נעשה את זה כראוי.‬
‫אל תסתכל עליי ככה.‬
‫אם הרשויות ידחפו את האף, ניפול.‬
‫בוא לא ניפול בגלל שלוש נקניקיות.‬
‫שיט.‬
‫בוא אליי.‬
‫קח, גזר קטן.‬
‫אוקיי? קח.‬
‫אל תדאג. אני חבר שלך.‬
‫אני רק צריך את הראש שלך.‬
‫אני רק צריך את ראשך בשביל המשפחה שלי.‬
‫כמו בסרט הראשון של "הסנדק".‬
‫לא תרגיש כלום. זה סכין לחם.‬
‫קדימה. אחת…‬
‫שתיים…‬
‫אני לא יכול לעשות את זה.‬
‫פאק, אני לא יכול.‬
‫מה זה? זה יותר טוב.‬
‫זהו. בוא אליי, זקנצ'יק.‬
‫זהו זה.‬
‫לא תרגיש כלום.‬
‫שיט. מה זה הצוואר הזה?‬
‫הוא רחב יותר משל השני.‬
‫איזה כאב ראש. פאק!‬
‫זה רעיון דפוק.‬
‫לך. תחיה את החיים.‬
‫זה אחד מהמועדפים עליי. זה ארנב אמריקאי.‬
‫הוא מאוד נחמד,‬ ‫ומחזור השינה שלו דומה לשלנו.‬
‫אין לך כאלה חולים? כאילו, קצת…‬
‫מדוכאים, שהפסיקו לאכול‬
‫ואומרים, "זהו. יופי. עשיתי טיול בכלוב.‬
‫אולי זה הזמן לפרוש".‬
‫או אחד מת?‬
‫האמת, אם יש לך אחד שהוא סוג של מת,‬ ‫זה יהיה מעולה.‬
‫זה לא מת?‬ ‫-לא, הוא מנמנם.‬
‫אתה רוצה לקנות חיה כדי להרוג אותה?‬ ‫-לא.‬
‫לא, זו אי הבנה. סליחה.‬ ‫-חששתי.‬
‫לא אשקר. אני קצב.‬
‫זה לא שוק אוכל, אדוני.‬ ‫-כמובן שלא.‬
‫בדיוק. זה עדיף,‬
‫כי אני בעצם מחפש חיה שלמה‬
‫עם כל מערכת העיכול, המעיים,‬ ‫ואם אפשר, פרווה צפופה.‬
‫בשוק אין כלום. רק גופות.‬
‫פה אנו אוהבים חיות, לא אוכלים אותן.‬
‫אז אבקש שתלך, אדוני.‬ ‫-רגע. את לא מבינה.‬
‫זה בשביל מתיחה.‬
‫אני מבינה, אדוני. אתה רוצה לאכול אותה.‬ ‫-לא!‬
‫זה בשביל בדיחה.‬ ‫-אני לא צוחקת, אדוני.‬
‫אני מבקשת שתלך. בפטיסט?‬ ‫-רגע.‬
‫לא, בפטיסט. אין צורך.‬ ‫-תוציא את האיש הזה.‬
‫אם אין לכם חיות מתות, אין בעיה.‬ ‫-אין לנו.‬
‫אוקיי.‬ ‫-תודה. ביי.‬
‫היציאה.‬
‫ביי.‬
‫יום טוב.‬
‫לא שאלתי. אבא אוהב את זה.‬
‫אור, שנפתח את המכל באסם?‬
‫לא, הוא בשביל המחסן החדש.‬
‫צריך לשים אותו בצריף בינתיים.‬
‫פאק. קדימה, תמשוך.‬
‫לא, זה כבד מדי. בוא. נחפש עגלה.‬
‫קנינו קומפוסט?‬
‫איזה קומפוסט?‬
‫ביקשתי קומפוסט,‬
‫חלוקי חרס, קוביות צמר סלעים וסיבי קוקוס.‬
‫יופי. הכול בסדר. הכול פה.‬
‫אבל אני לא בטוחה שזה…‬
‫המכל הזה לא קצת גדול בשביל המחסן החדש?‬
‫נכין טון.‬
‫טון?‬
‫טון.‬
‫אני צריכה להפסיק לקנות נעליים‬ ‫ולהשקיע בנדל"ן.‬
‫אפשר גם לתת קצת כסף לעובדים שלנו.‬
‫כן. אפשר לעשות את זה.‬
‫פאק! ידעתי!‬
‫מה זה?‬
‫נדפקנו. פאק! ידעתי.‬ ‫-מה לעזאזל?‬
‫היה ברור שזה יגיע.‬
‫למה אתה צועק?‬
‫תראו מה מצאתי על שטיח הכניסה.‬
‫מה קרה?‬ ‫-כלום.‬
‫ז'וזף צווח בגלל עורב שחור מת.‬
‫זה הכול?‬
‫מה זאת אומרת? השתגעתם?‬
‫יש על שטיח הכניסה עורב שחור שחוט!‬ ‫לא מפריע לאף אחד?‬
‫עורב שחור, חברים. עורב שחור.‬
‫זה די סמלי!‬ ‫-על מה אתה מדבר?‬
‫מה זאת אומרת? סבתא, גרגורי הקטן.‬
‫זה… זה העורב השחור.‬
‫זה איום. על בטוח.‬
‫זה איום, בטח מכנופיה יריבה.‬
‫ג'ו, די. אין כנופיה יריבה. די.‬ ‫-שיט!‬
‫על מה אתה מדבר?‬
‫זה לא בעצם עורב מצוי?‬
‫סליחה?‬ ‫-זה עורב מצוי.‬
‫אתה בטוח, אוליב?‬ ‫-כן, זה נראה ככה.‬
‫אוקיי, זה גרוע יותר.‬ ‫-מה?‬
‫למה?‬ ‫-אנחנו בצרות. כולנו נמות.‬
‫מה זאת אומרת, אבא?‬
‫קורניי, הזמר.‬
‫"לחיות כל יום כאילו הוא האחרון."‬
‫כן.‬
‫כן, בדיוק. אין ספק.‬
‫זה לא צירוף מקרים. זה איום.‬ ‫-רגע. תירגע. אתה משתגע.‬
‫זה אפילו לא ראש סוס.‬
‫לא נראה לי שאתם יודעים‬ ‫כמה קשה לערוף ראש של סוס.‬
‫זה ממש קשה. תאמינו לי.‬
‫טוב, אז עורב מצוי זה די טוב. אני אומר לכם.‬
‫רגע, זה בטח קטשופ.‬
‫עלי, מה אתה עושה?‬
‫פאק, זה דם.‬
‫בטח שזה דם!‬ ‫-אוקיי! מספיק כבר.‬
‫חתול גדול שם אותו שם. זהו. קדימה.‬
‫נחזור לעבודה. אין לנו זמן.‬
‫השתגעתם, או מה?‬
‫אני אומר לכם שיש כנופיה יריבה‬ ‫ששלחה לנו מסר ברור,‬
‫ולא מזיז לכם?‬
‫- נשקיית גאר דה ל'אסט -‬
‫הינה היפהפה שרצית בפעם שעברה.‬
‫הוא מדהים.‬
‫רובה אמיתי של צייד לא חוקי.‬
‫כמה הוא עולה?‬
‫זה 12,000.‬ ‫-אוקיי, אקח אותו.‬
‫תחשוב על זה, אחי.‬ ‫-הבאתי פה 10,000 ו-2,000…‬
‫תשלם 12,000 על רובה?‬
‫אתה המשוגע. זה מדהים. זה וינטג'.‬
‫סליחה? זה נראה כמו זבל.‬ ‫אתה רציני?‬
‫אני לא יודע כמה שילמת על האוטו שלך.‬
‫אי אפשר להוציא 12,000 על רובה פרימיטיבי.‬
‫סליחה?‬
‫מה אמרת? אמרת "רובה פרימיטיבי"?‬
‫באמת אין לך טעם, חתיכת בור.‬
‫תגיד לה להירגע. היא יורדת עליי.‬
‫אוקיי. רק שנייה.‬
‫מותק, בבקשה.‬ ‫אמרנו שהיום יהיו רק אנרגיות טובות.‬
‫רובה פרימיטיבי. לוזר.‬
‫סליחה?‬ ‫-אמרתי, "דפקט".‬
‫שמענו.‬
‫טיבו, בוא רגע.‬
‫מה הבעיה שלך?‬ ‫-אני רוצה שנדבר על העורב המצוי.‬
‫מה?‬ ‫-לדעתי זה איום.‬
‫אתה חושב שצייד הרג אותו?‬
‫ממש לא. אין פצע ירי. אין קליע. כלום.‬ ‫-אני מסכים, אוליב.‬
‫לכן אני אומר שמישהו כנראה‬ ‫לקח עורב מצוי ושם אותו שם.‬
‫לא. זו רק ציפור. היא התנגשה בחלון.‬
‫היא נפלה ודביבונים מצאו אותה.‬
‫הם התחילו לאכול אותה ושחטו אותה.‬
‫דביבונים, אחי?‬
‫זה סרט של פיקסאר? אין דביבונים.‬
‫אנחנו באזור כפרי.‬
‫בימינו,‬ ‫ציפורים הם סימן ברור לכנופיה יריבה.‬
‫ככה זה עכשיו.‬
‫לא משתמשים בסוסים. עכשיו זה ציפורים.‬
‫אוקיי. טיבו?‬ ‫-כן?‬
‫אוקיי. סיימנו.‬
‫קנה את הרובה שלך.‬
‫הנרתיק במתנה.‬
‫בשביל 20 אירו לנרתיק,‬ ‫מזל שהוסיף את זה.‬
‫תיהנה.‬ ‫-תודה, חבר.‬
‫טוב.‬
‫קח.‬
‫תן לי את הכסף.‬
‫אל תספר לאף אחד, טוב?‬
‫כרגיל.‬
‫לך ראשון כדי שלא נגיע יחד.‬
‫אתה רוצה להרוג אותי?‬ ‫-לך.‬
‫ערב טוב, כולם.‬
‫סליחה, אני קצת מאחר.‬
‫לצערי, הערב‬
‫אתחיל עם חדשות רעות.‬
‫גילינו עכשיו שקלוד החליק‬ ‫במדרגות הבניין שלו.‬
‫הוא נפצע קשה.‬
‫נראה שהסיבה לנפילה היא סמים.‬
‫הוא נפל לסם.‬
‫נפל לסם.‬
‫סליחה, קתרין, אבל עכשיו אין לך מלווה.‬
‫תצטרכי לבחור אחד חדש.‬
‫אני בוחרת את ז'ראר.‬
‫הוא ממש ריגש אותי בפעם שעברה.‬
‫ז'ראר, אתה מסכים?‬
‫זה בסדר?‬
‫לא, זה לא בגלל שאני…‬
‫אני לא מוכן לזה.‬
‫לא. ובכן…‬
‫אני עדיין מתקשה בעצמי. זה מסובך. זה…‬
‫אז לא.‬
‫קתרין, אולי מישהו אחר?‬
‫לא…‬
‫אני צריכה לחשוב על זה.‬ ‫-ככה אני מרגיש.‬
‫לא חשבתי שז'ראר יסרב. זה קצת מפתיע.‬
‫תסלחו לי.‬
‫סליחה!‬
‫לא, קתרין. חכי.‬
‫אני לא רוצה שתבכי.‬
‫אל תבכי, בבקשה.‬
‫לא אנטוש אותך. אוקיי, אני מסכים.‬
‫תודה.‬
‫הבאתי אתכם לכאן כי אנחנו מתרחבים‬
‫ונרוויח הרבה כסף.‬
‫ומכיוון שהלחנו והפקנו‬ ‫את האלבום הגרוע ביותר בקריירה של אנריקו,‬
‫שנמכר בכל צרפת,‬
‫נשתמש בכישלון הזה‬ ‫כדי להלבין את ההכנסה שלנו.‬
‫קדימה.‬
‫- אנריקו מסיאס‬ ‫שמשות קונסטנטין -‬
‫עלי!‬
‫הינה זה.‬ ‫בעיקרון, בכל פעם שמישהו קונה אלבום,‬
‫אנריקו מקבל 15% תמלוגים,‬
‫אבל כמעט כל שאר הכסף עובר אלינו.‬
‫שם.‬
‫- אנריקו מסיאס‬ ‫חדש - שמשות קונסטנטין -‬
‫כשאנחנו קונים כל אלבום במזומן,‬ ‫אנחנו מקבלים את הכסף חזרה כהכנסה.‬
‫המזומן הזה הופך לכסף נקי.‬
‫צריך לקנות הרבה אלבומים‬ ‫כדי להלבין הרבה כסף.‬
‫זה ייתן לנו שעות של האזנה!‬
‫אבל, מן הסתם, שלושה אנשים לא יספיקו.‬
‫היי, חבר'ה. מה קורה?‬
‫אנחנו צריכים לגייס הרבה אנשים‬ ‫שיקנו את האלבום בכל צרפת.‬
‫עדיף למכור אותם מחדש.‬ ‫-כן.‬
‫מסתבר שזה מסוכן מדי. אור?‬
‫כן. אסור שאף אחד ידע.‬
‫אפילו לא מפעל הדיסקים.‬ ‫אסור להשאיר זכר.‬
‫אולי, אך זה שובר את ליבי.‬ ‫אלה האלבומים של אנריקו.‬
‫לעזאזל, זה חטא.‬
‫אני יודעת, אבא.‬
‫שיט.‬
‫כן, הלו?‬
‫כן, אני יודעת, אבל…‬
‫לא נראה לי שאספיק לארוחת ערב, מותק.‬
‫שם, עלי. שם, בצד.‬
‫לא שכחתי.‬
‫ברגע האחרון אבא שלי הוציא אותי למשלוח‬ ‫מחוץ לעיר.‬
‫לא, אמרתי לו.‬ ‫-שם?‬
‫מותק, זה לא הזיז לו. מה את רוצה שאומר?‬
‫אור! בואי לעזור לנו.‬ ‫את לא רואה שקשה עם הבוץ?‬
‫כן!‬
‫קדימה, עלי.‬
‫לא, הוא לא אמר בּוּץ'.‬
‫אני לא מגינה עליו, אלודי. הוא לא אמר בּוּץ'.‬
‫שם. זה כואב…‬
‫הכתף. אני לא יכול להזיז אותה.‬
‫טוב, אני מודה. הוא קרא לנו בּוּצ'ות מגעילות.‬
‫זהו. הוא מניאק. אמרתי לך.‬
‫אוקיי, אתקשר אלייך. נשיקות.‬
‫חרא. זה ייקח זמן.‬
‫תודה שבאת.‬
‫נחמד מאוד לראות אותך.‬
‫טוב, זה נורמלי.‬
‫אני ממלא את תפקידי כתומך.‬
‫חשבתי על מה שאמרת באותו יום,‬
‫שצריך תומכים טובים ומשפחה מאוחדת.‬
‫נראה לי שאני ממש זקוקה לך עכשיו.‬
‫את מאזינה לזה?‬
‫כן.‬ ‫-וואו.‬
‫אני קצת מיושנת,‬ ‫אבל אני מעריצה גדולה של אנריקו.‬
‫ידעת שהמעריץ הכי גדול של אנריקו‬ ‫עומד מולך?‬
‫לא.‬ ‫-אוקיי, אם את אומרת.‬
‫אני יכול אפילו לומר…‬
‫שהוא חבר. כן.‬
‫זה מדהים!‬ ‫-חבר טוב.‬
‫כל כך טוב,‬ ‫שהבן שלי הלחין לו את האלבום האחרון.‬
‫אתה צוחק.‬ ‫-בכלל לא, קתרין.‬
‫אני חייבת להודות שאני לא ממש אוהבת‬ ‫את האלבום האחרון.‬
‫כן, אני יודע.‬
‫זה לא אנריקו בשיאו.‬
‫לא.‬
‫"והם קוראים לי האוריינטלי‬
‫שיער חום ומבט פטאלי‬
‫והם קוראים לי האוריינטלי‬
‫כי אני סנטימנטלי"‬
‫תקשיבי, קתרין.‬
‫אני מחבב אותך מאוד. באמת.‬
‫אני חושב שאת…‬
‫אני חושב שאת יפה מאוד.‬
‫אבל…‬
‫אני לא מרגיש מוכן ל…‬
‫מערכת יחסים חדשה.‬
‫לפעמים עדיף לא לחשוב יותר מדי.‬
‫צריך לזרום עם מה שקורה‬
‫ולאפשר לעצמך להשתחרר.‬
‫כן.‬
‫פאק. זה נדלק מהר. פאק.‬
‫סליחה, מסחרית.‬
‫לא! פאק!‬
‫מה האידיוט הזה עושה?‬
‫שיט!‬
‫לעזאזל!‬ ‫-פאק!‬
‫פאק, צדקת, אחי.‬
‫תודה.‬
‫תודה, אוליב. אחד מכם מבין.‬
‫אמרתי לכם שזו כנופיה יריבה.‬ ‫הם רוצים שנפרוש.‬
‫אני לא מדבר על זה.‬
‫נורות אזהרת המנוע. הזהרת אותי.‬ ‫הייתי צריך ללכת למוסך.‬
‫זה לקח שאסור לקנות את כל הזבל‬ ‫באתרי יד שנייה.‬
‫מזל שאף אחד לא היה בפנים.‬
‫ברור. אוקיי.‬ ‫-רגע. זו הצתה!‬
‫מכוניות לא עולות סתם בלהבות.‬
‫בטח יש ראיות בפנים.‬
‫כמו זכוכית שבורה של בקבוק תבערה.‬
‫בזה משתמשים.‬
‫אם הם היו רוצים לשלוח מסר,‬ ‫היו שורפים את המסחרית.‬
‫זו פגיעה קשה יותר.‬
‫אולי הם ניסו,‬ ‫אבל דברים לא תמיד קורים כמתוכנן.‬
‫זה עדיין מסר!‬
‫שכח מזה. זו אשמתי.‬
‫בפעם הבאה אוודא שיש אחריות‬ ‫במקום להתקמצן.‬
‫אוקיי.‬
‫אני חוזר למיטה.‬ ‫-גם אני.‬
‫האוטו שלי. היה אחד בצרפת. פאק! אחד!‬
‫חכו. אתם רציניים?‬
‫כמה מסרים אתם צריכים לקבל?‬
‫בסדר.‬
‫מה העניין, קלם?‬ ‫-כלום.‬
‫משוגעת.‬
‫פאק. אין מצב. איפה בקבוק התבערה שזרקתי?‬
‫לא יכול להיות.‬
‫פאק, איזה בלאגן.‬
‫פאק! קלם, מה את עושה?‬
‫זה כמו סרט אימה. תחזרי פנימה.‬
‫היא התחרפנה.‬
‫אני צריכה לספר לך משהו.‬ ‫-זה לא הרגע המתאים.‬
‫אפילו לא ביטחתי את האוטו.‬
‫ז'וזף הצית אותו.‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫הוא שרף את האוטו. ראיתי אותו.‬
‫די. נמאס לי שאת כל הזמן נגדו.‬
‫והוא חתך לי את הזרת?‬
‫לא מעניין אותי. ראיתי אותו!‬
‫לא ראית כלום. חושך בחוץ.‬
‫סליחה, אבל את טועה. לא נורא.‬
‫תחשבי על זה רגע.‬
‫למה שג'ו ישרוף לי את האוטו?‬
‫לא יודעת.‬ ‫-בדיוק. את לא יודעת, פאק!‬
‫ג'ו אחי. הוא לעולם לא היה עושה משהו כזה.‬
‫אתה לא מאמין לי?‬ ‫-סליחה, אבל לא.‬
‫מעולה. מדהים.‬
‫זין. נו כבר.‬
‫חרא. מזדיין!‬
‫פאק.‬
‫חתיכת חרא, ראיתי אותך מצית את האוטו שלו.‬
‫אני פה.‬
‫חתיכת חרא, ראיתי אותך מצית את האוטו שלו.‬
‫כי לא אהבת את הצבע?‬ ‫-על מה את מדברת?‬
‫אני לא יודעת מה אתה זומם,‬ ‫אבל אני אפיל אותך.‬
‫את משוגעת.‬
‫אין לי קשר לזה. איבדת את השפיות?‬
‫כבר סיפרתי לאוליבייה.‬ ‫-מה זאת אומרת? מה אמרת?‬
‫רואה? זה היית אתה.‬ ‫-זה לא. מה הוא אמר?‬
‫כלום. האידיוט לא האמין לי.‬
‫הוא אוהב אותך יותר מדי.‬
‫למה שרפת לו את האוטו?‬ ‫-אני לא.‬
‫ז'וזף, למה שרפת לו את האוטו?‬ ‫-אני לא, קלם.‬
‫שרפת אותו. למה?‬
‫רציתי לשרוף את המסחרית!‬
‫טוב? האוטו של אוליבייה נשרף בטעות.‬
‫למה רצית לשרוף את המסחרית?‬ ‫-פאק. זה לא קורה לי.‬
‫רציתי להפחיד אתכם.‬
‫למה רצית להפחיד אותנו?‬
‫עשיתי עסקה עם ז'ורס.‬
‫בעוד 48 שעות, כולנו חייבים להסכים לפרוש.‬
‫אחרת אני מת.‬
‫שיט.‬ ‫-כן.‬
‫אתה אידיוט גמור.‬ ‫-אני לא.‬
‫אני מגן על המשפחה שלי.‬
‫גם את צריכה לשמוח.‬
‫למה?‬
‫כי אם כולנו נפרוש,‬ ‫תקבלי את אוליבייה רק לעצמך.‬
‫בסדר? זה לא מה שרצית?‬
‫טוב. אז תני לי לעשות את זה.‬
‫אוקיי. סגרנו.‬ ‫-אוקיי.‬
‫לא אומר כלום.‬ ‫-תודה.‬
‫אבל אני רוצה להשתתף.‬
‫במה?‬
‫במה שאתה עושה כדי להפחיד אותם.‬
‫לא, קלם.‬
‫מה שאני עושה הוא מורכב מדי.‬ ‫צריך מומחיות.‬
‫אוקיי.‬ ‫-הבנת?‬
‫הבנתי. אבל אני רוצה להשתתף.‬
‫קלם, אמרתי לא.‬
‫אוקיי, הבנתי.‬
‫מעולה.‬ ‫-נהדר.‬
‫אני משתתפת.‬ ‫-קלם, לא.‬
‫ז'וזף.‬ ‫-קלם.‬
‫אחרת אספר לכולם.‬ ‫-זה… כן.‬
‫אבל אני הבוס ואני מחליט.‬
‫ברור?‬ ‫-ברור.‬
‫אוקיי, יופי.‬
‫אצלך, מחר, 09:30.‬ ‫-לא.‬
‫לא הבנת. אני הבוס.‬ ‫לא אצלי ב-09:30, אצלי ב-09:45, טוב?‬
‫מתאים.‬
‫אל תאחר.‬ ‫-לא, את אל תאחרי.‬
‫ותקראי לי "בוס" מעכשיו.‬
‫אקרא לך ז'ו-שף.‬
‫לא רע.‬
‫נתראה מחר, ז'וזף.‬ ‫-אמרנו ז'ו… אוקיי, לכי.‬
‫קלם, תסתכלי שאף אחד לא מגיע.‬
‫פאק. חרא.‬
‫בסדר. זה טוב. סיימתי.‬
‫כן. לא רע, נכון?‬
‫"אל תדאגי, בנה. המשפחה שלך בקרוב…"‬
‫"תצטרף אלייך."‬
‫לא היה לי מקום.‬
‫זה די עלוב.‬
‫לא, זה מספיק כדי להפחיד אותם.‬
‫לא, חסר משהו.‬
‫רק רגע. אל תשתגעי.‬ ‫-כן.‬
‫לא! השתגעת! מה קרה לך?‬
‫מטומטמת! מה עשית?‬ ‫-ובכן…‬
‫לא על הקבר של אימא שלי.‬
‫פאק! איזו מטומטמת.‬
‫מה אתה עושה?‬ ‫-רגע.‬
‫אתה דופק את זה.‬
‫תני לי לסיים. פאק.‬
‫מה זה?‬
‫זה בית קטן.‬
‫זה דפוק. אף אחד לא ייבהל.‬
‫הם כן, כי הבית…‬
‫לא יודע…‬
‫הוספתי תא גזים בקומה השנייה.‬
‫לכן יש עשן.‬
‫זה תא גזים?‬
‫כן, ברור. רואים שזה בוער.‬
‫אז אוקיי. יופי.‬
‫יופי למי?‬ ‫-יופי, ז'ו-שף.‬
‫זהו. אוקיי. בואי נלך.‬
‫אבא שלי יגיע בקרוב.‬
‫הקבר של אימא יפהפה.‬
‫אבא, שיחקת אותה.‬ ‫-זה מגיע לה.‬
‫- הודעות‬ ‫קתרין - חושבת עליך -‬
‫מה זה? הבחורה שלך?‬
‫על מה את מדברת?‬
‫אין בחורה. זה ה-GPS.‬ ‫-כן? ל-GPS קוראים קתרין?‬
‫אתה יכול להפסיק להעמיד פנים.‬
‫אני בטוחה שהבת שלי תשמח שפגשת מישהי.‬
‫למה את מדברת על בנה?‬
‫זו רק איזו משוגעת מהגמילה.‬ ‫היא לא עוזבת אותי.‬
‫שיט.‬
‫איזה מזל. נראה לי שזו האקסית שלך.‬
‫אה, כן.‬
‫תן לי לטפל בזה.‬
‫אלודי, מה שלומך?‬
‫היי, לודמילה.‬ ‫-היי.‬
‫מה שלומך, אור?‬ ‫-בסדר. יש בעיה?‬
‫אתה יודע שלא חוקי לסמס ולנהוג?‬
‫כן, טוב, לא באמת השתמשתי בטלפון.‬
‫אז אני משקרת?‬
‫לא! בכלל לא. זה לא מה שאמרתי.‬
‫פשוט, הכביש הזה תמיד ריק‬ ‫ואנחנו 200 מטרים מהבית.‬
‫כן, אבל אתה על הכביש,‬ ‫אז אתן לך דוח.‬
‫לא, אלו…‬
‫תמיד זה ככה אצלכם.‬ ‫-אצל מי? מי זה "אצלכם"?‬
‫את יודעת טוב מאוד למה אני מתכוון.‬
‫כן, אני מבינה.‬ ‫-כן.‬
‫אלו.‬
‫מה את עושה?‬ ‫-את העבודה שלי.‬
‫וזה מגיע למניאק ההומופובי הזה.‬
‫ממש יופי.‬
‫צא מהרכב, בבקשה.‬
‫קלם, תתנהגי בטבעיות.‬
‫נראה לי שממש אלך עד הסוף.‬ ‫-לא, אל…‬
‫כן, אני…‬ ‫-פאק. איזה חרא!‬
‫מה קרה? בעיה בבית הקברות?‬
‫בית הקברות? מה?‬
‫הוא זועם כי אלודי‬ ‫שללה לו את הרישיון.‬
‫מה? אלודי, האקסית שלך?‬ ‫-כן.‬
‫כן, היא רצתה לנקום בי.‬ ‫השוטרת המטומטמת הזו.‬
‫זו אפילו לא אשמתי שזרקת אותה.‬ ‫-בעצם, סוג של.‬
‫הדביל הזה יצא חיובי לקנאביס.‬
‫מה?‬
‫אל תיראו כל כך מופתעים.‬ ‫כל הזמן ידעתי שלא הפסיק.‬
‫ראיתם את העיניים הבולטות האלה?‬
‫כן, זה לא עוזר לך, אבא.‬
‫טוב. אם אני לא מצליח, אני לא מצליח.‬ ‫מה אני אגיד?‬
‫בואי, סבתא.‬
‫ובית הקברות?‬ ‫-מה עם בית הקברות?‬
‫הלכתי כמו בכל יום חמישי.‬
‫זהו. שום דבר חדש.‬
‫יופי.‬
‫פאק. זה לא עבד.‬
‫כן.‬
‫אמרתי לך לא להשתמש בצבע גואש.‬ ‫זה לא עמיד במים.‬
‫לא ידעתי שהולך לרדת גשם, קלם. אוקיי?‬
‫לא אעשה גרפיטי על הקבר של אימא שלי‬ ‫בצבע לא מחיק. אני לא מטורף.‬
‫ז'וזף, זו רק אבן.‬
‫ז'ו-שף.‬
‫לא נורא. יש לי רעיון גאוני.‬
‫התינוקות שלי. הוא חובש כובע קטן.‬
‫תראי את הקטנצ'יק.‬ ‫היא מחזיקה את איברהים.‬
‫היא מאכילה אותו.‬
‫הכנתי את זה לצילומים של התינוקות.‬
‫"היי, ז'וזף. אני מקווה שאתה בסדר.‬ ‫נשרוף את הילדים שלך."‬
‫מה הבעיה שלך?‬
‫השתגעת? אני מזכיר לך שאלה הילדים שלי.‬
‫ז'וזף, זה מזויף.‬
‫צריך ללכת עד הסוף. דפקת הכול עם הצבע.‬
‫מי היפיוף?‬ ‫-מה?‬
‫הוא חתיך.‬
‫אלוהים אדירים!‬
‫איזו חבילה יש לו.‬
‫נתח קצבים.‬ ‫-מה זאת אומרת?‬
‫תני לראות. מה זה?‬
‫רגע. מי החרא הזה?‬
‫בוא נראה את הסטייק.‬
‫את צודקת. אפילו יש קישוט על הסטייק.‬ ‫הוא בולט מכל כיוון.‬
‫בטח יש שם מרינדה. זה בטח מסריח.‬
‫חרא. תראי!‬
‫זה כל כך מפריע לו שהיה צריך להזיז.‬ ‫-ברור שזה מפריע לו.‬
‫הבחורה שלי תמיד אמרה‬ ‫שלא אכפת לה מהגודל.‬
‫מסוג הדברים שהיא לא שמה לב אליהם.‬
‫פאק. היא ראתה את זה. היי!‬
‫היי. שקט, אידיוט.‬
‫בכל אופן, אחרי לידת שלישייה,‬ ‫היא לא מוכנה לחזור לעניינים.‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫היא בטח רפויה. ממש רפויה.‬
‫מורחבת.‬
‫אוקיי. הבנתי.‬ ‫-טוב…‬
‫אבל עם סטייק כזה, זה יכול לעבוד.‬
‫אוקיי. אולי די?‬ ‫נדבר על סטייקים כל הבוקר?‬
‫צילמת? אפשר ללכת?‬ ‫-עוד אחת אחרונה.‬
‫אני הולך. לא אכפת לי.‬
‫סטייק.‬
‫"עסק‬
‫משפחתי"‬
‫ז'וזף, זיינתי את אישתך‬ ‫עם הסטייק הגדול שלי.‬
‫די! אל תיגעי בזה. פאק!‬
‫קלם, מטומטמת. תפסיקי להיות דפוקה.‬ ‫זה עולה מלא כסף.‬
‫למה אנחנו פה?‬
‫באנו לפגוש אמן איפור.‬
‫פאק, קלם.‬
‫אנחנו פוגשים אמן איפור לסרטים‬ ‫שמתמחה בדברים כאלה.‬
‫הוא עושה את כל האפקטים.‬ ‫-נעשה סרט.‬
‫לא.‬
‫את תראי.‬
‫טוב, הוא סיים.‬ ‫-כן.‬
‫בואו איתי.‬ ‫-מעולה. אנחנו באים.‬
‫אני עושה אפקטים של הזדקנות,‬ ‫כמו אצל אדית פיאף.‬
‫"החיים בוורוד"?‬
‫לא, הדוקו-דרמה בבלגיה.‬
‫לאפקט של מכות קשות אני צריך שעתיים,‬ ‫שעתיים וחצי.‬
‫צריך לנפח את הפנים, ליצור חבלות.‬
‫מעולה.‬ ‫-כמה פצעים עם דם יבש.‬
‫בשביל סרט, אני לוקח 5,000 לפני מס.‬
‫מעולה.‬ ‫-מה?! באמת?‬
‫זה יקר מדי בשביל רעיון דפוק.‬
‫קלם, אני ממש צריך שיאמינו שהכו אותי.‬
‫זה צריך להיראות אמיתי.‬ ‫-זה מטופש. הם יבינו כשיטפלו בך.‬
‫קלם, תפסיקי להיות משוגעת.‬
‫אוקיי.‬ ‫-הכול בסדר?‬
‫מה הבעיה שלך?‬
‫את מטורפת?‬
‫פאק! למה הכנסת לי אגרוף, מטומטמת?‬ ‫פאק!‬
‫אין אפילו חבורה.‬
‫מה לעזאזל?‬
‫את מוכנה להפסיק להרביץ לי?! לא ייאמן.‬
‫זה לא רע.‬
‫זה כואב, אבל זה לא רע.‬ ‫-כן.‬
‫למה לטרוח עם האפס הזה?‬ ‫אני אפרק אותך בחינם.‬
‫פאק. אני לא יכול לגעת בזה.‬ ‫-תני את הרגל. זה שביר.‬
‫זהירות, זה שביר.‬ ‫-כן.‬
‫זהירות.‬ ‫-קח.‬
‫אוקיי, קלם. חזרה זריזה.‬
‫אני איכנס בפניקה.‬
‫את תחכי חמש דקות‬
‫ותזרקי לבנה על החלון בסלון.‬
‫אוקיי?‬
‫איפה החלון של הסלון?‬
‫שם.‬ ‫-כן, אוקיי.‬
‫לשם.‬ ‫-אוקיי.‬
‫חמש דקות. הסלון. תזרקי.‬ ‫-אוקיי.‬
‫זה חייב לעבוד, קלם. אוקיי?‬ ‫הבוטנאי מגיע מחר.‬
‫אפשר לסמוך עלייך?‬ ‫-כן.‬
‫קחי.‬
‫תאחלי לי בהצלחה. אני הולך.‬ ‫-תודה.‬
‫לא, תאחלי לי בהצלחה.‬ ‫-מה?‬
‫פאק. אוקיי.‬
‫לבנה. חלון.‬
‫חמש דקות.‬
‫אקשן.‬
‫פאק!‬
‫תקפו אותי חמישה אנשים עם מסיכות.‬
‫פאק.‬
‫פאק. הם צצו משומקום.‬
‫הם תפסו אותי,‬ ‫הטיחו אותי והתחילו להכות אותי.‬
‫הם אמרו דברים. לא הבנתי כלום.‬
‫הם אמרו, "זין על החזנים.‬
‫תפרשו מהעסק. זו אזהרה אחרונה.‬
‫שלחנו עורב מצוי, ולא הבנתם,‬ ‫למרות שזה היה מאוד ברור!"‬
‫הם אמרו, "האוטו השרוף.‬ ‫מה עוד אתם רוצים?‬
‫שנזיין את הזקנה?"‬
‫אמרתי, "מה? השתגעתם!‬ ‫אל תיגעו בסבתא".‬
‫ואז אמרו, "אנחנו כנופיה יריבה.‬ ‫נפגע במי שנרצה.‬
‫מתי תבינו שאנחנו כנופיה יריבה?"‬
‫מה אתה עושה, ז'וזף?‬
‫מה קורה?‬
‫לא.‬
‫בדיוק תקפו אותי חמישה…‬
‫אל תטרח. ז'ורס סיפרה לנו הכול.‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫העסקה שלכם.‬
‫להוציא אותנו מהעסק.‬
‫זה לא אמור היה להיות מחר?‬
‫החלטתי לעשות בדיקה מהירה‬ ‫לקראת ההגעה של ואדים מחר.‬
‫אני חושבת שזה היה רעיון טוב.‬
‫אוקיי, אני יכול להסביר הכול.‬
‫נראה לי שהבנו.‬
‫לא, עשיתי זאת כדי להגן עליכם.‬
‫אנחנו לא צריכים שתגן עלינו. אנחנו בסדר.‬
‫אתה שמת את העורב.‬
‫כמובן שזה היה הוא.‬
‫אתה אידיוט, ז'וזף.‬
‫סבתא, אני נשבע.‬
‫אתה בושה!‬
‫אני נשבע…‬ ‫-תפסיק להישבע. אתה מטורף.‬
‫עכשיו אתה מעמיד פנים…‬ ‫-מספיק!‬
‫כולכם השתגעתם?‬
‫חשבתי שחזן היא המשפחה המושלמת.‬
‫ברור לי שטעיתי.‬
‫ז'ורס, אני יכול להסביר.‬ ‫-סתום, ז'וזף!‬
‫ז'ורס, אסביר הכול.‬
‫אני הבוס של גראס-סטרמה.‬
‫לבן שלי הייתה תוכנית אנוכית.‬
‫לא מעניין אותי, ז'ראר.‬
‫אוקיי?‬
‫אתם תכבדו את העסקה שלו‬
‫ותיתנו לי את המתכון לגראס-סטרמה.‬
‫למה אתם מסתכלים עליי ככה?‬ ‫לא אתן לך כלום.‬
‫איך שאת רוצה.‬
‫מירקו.‬
‫לא!‬ ‫-רגע!‬
‫בסדר!‬
‫אעזור. אתן לכם אותו.‬
‫תודה, סבתא.‬
‫מושלם.‬
‫תדונו בכול עם הבוטנאי שלי מחר.‬
‫ואם המתכון לא יעבוד…‬
‫אהרוג אתכם.‬
‫מירקו,‬
‫תרכיב למשפחת הלוזרים אזיקים אלקטרוניים,‬ ‫בבקשה.‬
‫הרגל שלך.‬
‫תוכלו ללכת לקניות, לפארק מים או לזונות.‬
‫זה לא מעניין לי את הזרת.‬
‫אבל אם תנסו לברוח,‬
‫אמצא אתכם‬
‫ואהרוג אתכם.‬
‫הטלפון, ז'וזף.‬
‫לולו, מעכשיו את איש הקשר שלי,‬ ‫ולא אף אחד אחר.‬
‫אם אתקשר ולא תעני…‬
‫אהרוג אותך.‬
‫יופי-טופי?‬
‫שבת שלום, כמו שאתם אומרים.‬
‫בוא, מירקו.‬
‫פאק! תשכחי מהלבנה. זה נגמר. הם הלכו.‬
‫הם הלכו.‬
‫מה קרה?‬
‫כלום. הסוודר שלי נתפס בשיחים.‬
‫מעצבן.‬
‫פאק. שבע מאות אירו הלכו.‬
‫סבתא?‬
‫סבתא, איפה את?‬
‫סבתא?‬
‫מה את עושה? חיפשתי אותך בכל מקום.‬
‫את בסדר?‬
‫כן, אני בסדר.‬
‫אני בסדר.‬
‫זה…‬
‫פשוט הרבה לחץ פתאום.‬
‫כן, בטח. אני מבינה.‬
‫את ממש חיוורת.‬
‫רוצה לשבת? אביא לך כוס מים.‬
‫תכף אחזור.‬
‫מה שז'וזף עשה לא היה בסדר.‬
‫תרגום כתוביות: כפיר מי-בר‬