Nagyi, jól vagy?
- Jól vagyok. - Hála az égnek!
Hívom az orvost.
Nagyi, agyvérzésed volt.
Agyvérzés? Csak megbotlottam.
Nagyi, felismered azt az embert?
Ő Gérard.
- Igen. - Igen, ő Gérard.
És ő? Ismered őt?
Az a pöcs Olivier.
Ez az!
Hála istennek, jól van! Remek.
Hol van anyád?
Béné, ott vagy?
Nagyi, ő…
Anya már nincs velünk. Tudod.
Tréfálsz velünk?
Hogyne tréfálnék.
Jót fog nevetni, mikor elmesélem neki. Hol van?
Hívd ide anyádat, Joseph!
Ez tragédia.
A NETFLIX SAJÁT GYÁRTÁSÚ SOROZATA
Családi
Biznisz
Várjatok! Ez komoly.
Összevissza beszél.
- Halló, Jean Jaurès? - Basszus, Jaurès mobilja!
Pastra mi?
- Mit csináljak? - Tedd le!
Ne! Ha leteszed, tombolni fog. Nem tudom a megoldást.
Bocs, ostoba vagyok. Elnézést! Nagyon rossz itt a jel.
Látom, mind a kórházban vagytok. Mit csináltok?
Nos, azért jöttünk be...
mert Gérardnak enyhe süllyedése volt.
Nagyon megijedtünk, de már minden rendben.
Nem lep meg.
Haza kell mennetek. Vadim hamarosan ott lesz.
Vadim? Mi az a hülye név?
Vadim, a botanikus.
A Pastrafű miatt.
Kérlek, fogadjátok szeretettel!
Számíthatsz ránk. Úgy fogadjuk majd, mint egy herceget.
Akkor megbeszéltük. Viszlát!
- Tökéletes voltál. - Várjatok!
Ez a Vadim négy óra múlva Ludmilánál lesz.
Szarban vagyunk. Ki kell találnunk valamit.
Bassza meg!
El ne felejtsem a sütiket Isidor szülinapjára!
Oké, tényleg nem tudja, mit beszél.
Mi a megoldás?
Én tudom a Pastrafű receptjét. Mindig a nagyival vagyok. Tudok mindent.
De Jaurès tisztán megmondta, hogy Lulutól kéri a receptet.
A francba!
Tényleg bedőlt a hangodnak?
Igen. Úgy értem, tovább beszélt, nem tette le.
Van egy ötletem.
Készítünk egy öntőformát az arcáról.
Csak 30 percet vesz igénybe.
Nyugi!
Csukd be a szemed!
A fenébe! Ez lenyűgöző.
Őrület.
Ez hihetetlen.
Nem, apa, szerintem még csak nem is hasonlít rá.
Ez egy maskara, egy vicc.
Egyből kiszúrja, hogy smink. Nem hülye.
Ugyan, biztosíthatlak, hogy hiteles.
Szép munka. És Vadim sosem látta a nagyit.
- Működni fog. - Ki az a vén szatyor?
Biztos jó ötlet volt elhozni a kórházból? Mert...
Nem tehettünk mást a karkötők miatt.
Nagyi, ha van valami titka a Pastrafűnek, el kell mondanod azonnal.
Nem tudom, miről beszél.
Nem látjátok, hogy nincs jól? Szálljatok le róla! Nincs titok.
Mondtam, ismerem a receptet.
- Tudom a hozzávalókat, ne stresszeljetek! - Jó.
A botanikus.
Nagyi, gyorsan el kell bújnod. A fickó nem láthat meg téged.
Aure, itt a kesztyűd.
Gyerünk!
Fegyvere van.
Jó napot! Joseph.
- Örvendek! - Ludmila?
Mindjárt jön.
Örvendek, Vadim úr. Vadim és még?
Vadim.
Rendben.
Nagyon örülünk, hogy együtt fogunk dolgozni.
Mi nem. A munka az munka. Hol van Ludmila?
Mindjárt jön.
Előkészítettünk egy szobát önnek...
Ez a szobám. És itt fog állni a szüret végéig.
A szüretig? Meddig szándékozik maradni?
- Három hónapig. - Igen?
Kiváló. Három hónap éppen jó.
- Itt is van nagyi. - Megjött!
- A sztár! - Nagyi.
Mi a baj?
Valami gond van?
Jó napot, Ludmila!
Jó napot, Vadim!
Jó.
Elég az ácsorgásból! Ne lopjuk a napot!
Megmutatom a pajtát.
Köszönöm.
Erre!
Lassan!
Működni fog.
Mi?
Működni fog.
- Igen. - A francba!
A hozzávalók kulcsfontosságúak.
Szóval citrom, sárgarépa, tökéletes.
Egy kis krumpli, mert szükségünk lesz rá.
Itt a zeller.
És a koriander.
A koriander jó friss legyen!
- Megszagolta? - Igen.
Mert a leves a legfontosabb.
Levessel öntözi, asszonyom?
Azzal, nagyfiú.
Levessel.
Tudod, nem muszáj magáznod.
Stop! Ne nyúljon semmihez!
Mindent én csinálok.
Igen.
Hány éves is?
Nos...
ilyet nem kérdeznek egy nőtől, nagyfiú.
Ez háború, Ludmila.
Az én dolgom...
igazolni, hogy van receptje a Pastrafűnek.
Persze.
És előállítani a Hazanok nélkül. Szóval...
ne nyúljon a hozzávalókhoz,
vagy kicsinálom!
Basszus! Félelmetes volt.
Szerintem remekül csináltad.
Működni fog.
Működni? Majdnem lebuktam a fazékkal. Miről beszélsz?
Ugyan. Higgy magadban! Menni fog.
Oké, lehozom a nagyit.
Már órák óta odafent van.
- Basszus, nem fogja fel. - Hát persze.
És három hónapig így lesz.
- Három hónapig? - Igen.
Nem bírok ki három hónapot. Megőrültetek?
Drágám, nincs más választásunk.
Ennyi idő, míg beérik a fű.
Mindez kinek a hibája?
Ez őrület! Nem fog működni.
Kösz, apa. Remek. Jól jön a bátorítás.
- Hol a nagyi? - Mi?
- Nincs a szobájában? - Nincs.
- A francba! - Ez lehetetlen!
A fickóval beszél.
- Jo! - Mi az?
- Zokniban vagy, gyanús lenne. - Add a cipőmet!
Mi folyik itt?
Nagyi!
Mi folyik itt? Ne zavard az urat!
- Elcseszte a pázsitot. - Nem nagy ügy.
A pázsit visszanő.
Bocs, de kimerült a mai munkától. Tényleg.
- Persze. - Igen.
- Akkor le kéne feküdnie. - Persze.
Óvatosan!
Jó éjt!
Megsérültél?
- Nagyi! Ne aggódj! Feküdj le, nagyi! - Nem vagyok fáradt.
Gyere! Mondtam, hogy ne gyere ki a szobádból. Ez nem jó.
Maradj itt, Ludmila, oké?
Várok valakit. Nem megyek sehová.
- Olive, ez komoly? - Micsoda?
Bezártad? Tényleg?
Igen, túl kockázatos.
Nem akarod ketrecbe zárni?
- Nem tengerimalac. - Nyugi!
Kényeztetni fogjuk. Jobb itt, mint a kórházban.
- És ott az a pszichopata az udvaron. - És?
Mi lesz, ha meglát együtt?
Akkor sem okés.
Kérdeztünk téged?
Ez kétségbeejtő.
Tudom, de Olivier jól mondta. Nincs választásunk.
Nincs választásunk. Mi…
A francba!
Szia, nagyi!
Itt a reggeli.
Tessék.
Kösz.
Tölts egy csésze kolbászt!
Két golyóval.
Nagyi...
egy csésze teát.
És azok nem golyók.
- Hanem cukor. - Oké.
De ne maradj soká!
- Randim van de Gaulle-lal. - Ne már!
- És állítom, tekintélyes a férfiassága. - Nagyi!
Mi olyan izgi a 40-es években?
- Ki a következő? Churchill? - Őt nem bírom.
Clemanceau.
Ő igazi oroszlán.
Hányra jön de Gaulle?
Mindjárt. Tűnj el!
Jó, nem zavarlak tovább.
Viszlát, nagyi!
Viszlát!
Ez tényleg elegáns.
Hát persze.
Csodálatos öltöny. Én csináltam.
Van egy kis meglepetés a bal zsebében.
- Tényleg? - Ja.
Igen.
Muszáj volt. Ha a csajod beindul...
Youssef küldött egy videót a lányomról. Olyan aranyos!
Nézzétek!
Épp visszaköpi a pürét.
Nekem is elküldte.
- Tényleg? - Igen.
Tündéri. Szívás, hogy nem láthatom.
Igen, nekem is szar.
Ja, de az a te döntésed.
- Hogy? - A te döntésed.
Rajtuk kívül nincs más unokám, oké?
És ezt nem én akartam így.
És épp dumálunk, ha nem tűnt volna fel, így...
Meddig fogtok még levegőnek nézni?
Te soha semmit nem csesztél el? Emlékszel a raktárra?
Annak semmi köze ehhez.
Én tettem oda a varjút?
Én gyújtottam fel a kocsit? Mi?
Én kötöttem alkut Jaurèsszel?
Szóval miről beszélsz? Menj aludni!
Te mindig ártatlan vagy. Mindenben.
- Magatokra hagylak. - Menj csak!
- Leszarom. - Menj, te Isten barma!
Jól van. Majd egyedül kidühöngi magát.
Kit érdekel? Nincs igaza.
De árulj el valamit!
Ha összemelegedtek a nővel, mit csinálsz a karpereccel?
A francba!
Igaz.
Erre nem gondoltam.
Meglátod. Itt szokott lenni.
Jó estét!
Enrico, rajongok magáért.
Köszönöm. Én is magáért, Catherine.
Oké, Gaston. Elég legyen!
Miből?
Hát ebből.
Mondja, ifjú hölgy!
Ugye ön nem Gérard generációja?
Nem.
Talán tud segíteni.
A telefonom egész nap rezeg.
És folyamatosan kis madarakkal bombáz.
Visszaküldöm a gyárba.
- Várjon! Mutassa! - Kis madarak?
A Twitter az. Értesítéseket küld.
Nagy a zizegés maga körül, Enrico.
Milyen zizegés? Én nem kértem zizegést.
Igazából jó hír. Maga vezeti a listát.
- Mi? - Bizony.
- Ez lehetetlen. - A listák élén állsz.
Ez rendkívüli, Gaston.
Mindig mondtam, hogy ez a legjobb albumom.
Ez igaz. Tényleg mondta.
Ez az album több generációt is meghódított.
- Intergenerációs siker. Imádom! - Így van.
Jövőre lefoglalom az Olympiát öt koncertre.
Ne, várj!
Ne siesd el a dolgot, Gaston!
Csak szép nyugodtan!
Majd én kézbe veszem a dolgot.
Keresek neked egy menedzsert.
Milyen menedzsert?
Egy fiatal menedzsert...
A neve...
Ali.
És a srác...
szuper. Imádnivaló.
Figyelj, Gérard! Ünnepeljük meg a jó hírt!
- Gyerünk! - Állod ma este a számlát?
Hogyne.
Hogyne, mint igen? Vagy hogyne, mint esetleg...
- Mint igen. - Akkor jó.
- Noura, kérlek! - Igen, uram?
Kérek egy egész nyelvhalat,
spagettit, kóser kolbászt,
marharostélyost, vörös márnát,
egy egész keszeget és sügért,
báránybordát, borjúkarajt,
kuszkuszt, paellát,
harisszás kuszkuszt,
tengeri keszeget és fügepálinkát mindenkinek.
Fügepálinkát mindenkinek. Ez...
Köszönjük.
Ez...
drága. Nagyon drága.
- Ki az? - Nem tudom.
Ki az?
Élodie.
- Basszus! - Menj... Bújj el!
Élodie?
Igen. Bejöhetek?
Szia, Élodie!
- Jó estét! - Hogy vagy?
- Jól. - Rég láttalak.
Igen. Új furgonod van?
Mi? Igen.
Az apámé. Imádja a 80-as évek furgonjait.
És ha egy férfi szeret...
Egy dalt idéztem.
Ja, Ludmilát szeretném látni.
Miért?
Szerintem alszik. Valami gond van?
Felhívta a rendőrséget, hogy bezárták a szobájába.
Ez jó.
Mekkora mókamester! Őrület.
Tényleg ezt tette?
Kilencvenéves, de még mindig a csínyeken jár az esze.
Sosem áll le.
A múltkor felvette a telefont,
és azt mondta: „Halló? Szia, Louis!
Hogy vagy?
Halló?
Hogy vagy?”
Oké. Láthatnám?
És egyszerűen letette.
Ezek csak apró kis csínyek.
Végül is 90 éves.
Láthatnám végre?
Persze.
Máris megkeresem önnek.
Vagyis, bocs... neked. Maradj itt!
Ludmilát akarja látni.
- Ki kell jönnöd. - Nem.
- Neked elment az eszed! - Muszáj!
- Nem! - Hagyd abba!
- Várj! - Nem megyek.
A francba!
Olive! Te és a rohadt hajsütővasad!
Kicsapta a biztosítékot.
Bocs, Élodie! Kiment a biztosíték.
Vaksötétben vagyunk.
- Semmi baj. - Nagyi!
Nagyi, hol vagy?
Nagyi!
- Mit csináltál? - A vécében voltam.
Nem mondod! Még érezni a bűzt.
Nem csak rizst ettél, ugye?
Mi?
Gyere!
Itt van.
- Nagyi, látogatód van. - Ugyan ki az?
- Élodie. Emlékszel rá? - Kicsim, baj van?
Ugyanezt kérdezem öntől.
A telefonhívásról van szó?
Tudom.
Gérarddal tegnap ittunk.
Csúnyán lerészegedtünk. Teljesen kiütöttem magam.
- Nagyi! Csak viccelsz. - Jó.
Máris jobban van a szélütése után?
Igen.
Ez vicces. Tudsz a szélütésről?
Igen, Aure mondta.
Gyakran beszéltek egymással?
Együtt vagyunk.
Szóval igen, beszélünk. Ez…
Értem.
- Azt hittem... - Te barom!
- Mind tudjuk. - Már hogyne tudnánk!
Én is tudom. Mindenki tudja.
- Nem mintha most hallanám... - Jól van, Joseph.
Fogd be!
Akkor, jó éjszakát!
- Kímélje magát, Ludmila! - Jó.
És... csak csínján a csínyekkel!
Hallottad, nagyi? Nincs több csíny.
Jól csináltad.
Te is.
Nyugi! Nem mondom el a többieknek.
Kösz.
Csak vigyázz, hogy meg ne lássa a karkötőt!
Persze.
Vigyázok.
Ez meg mi?
Rodeó lesz?
Nem tetszik?
Szeretek csizmát viselni az ágyban.
Ezért nem remekeltem legutóbb.
És semmi köze az elektronikus karkötődhöz?
Mi…
Vagy a titkos spanglikhoz?
Oké.
Azt hittem, diszkrét vagyok, de...
Nem ítélkezem. Nem érdekel.
Majd leszoksz, ha jobban leszel.
És nem kérdezel semmit a karkötőről? Semmit?
Kedvellek.
Csak ennyit kell tudnom.
Tartsd csak magadon!
Azt hiszem, tetszik.
Mindjárt itt lesz.
Csak nem szokott ennyit dolgozni.
Ezért ilyen fáradt.
- Leszarom. - Érted.
Hogy leszarod, az tök normális.
Persze. Megnézem, mit csinál.
Mindjárt jövök.
Bassza meg!
- Mit csinálsz? - Mekkora gáz! Beállítottam az ébresztőt.
De nem dugtam be a telefont, mielőtt lefeküdtem.
- Mielőtt elaludtam. - Megjött, itt van.
Vadim, jól vagy? Jól aludtál?
Drágám nagymamám! Annyira szeretlek!
- Mit csinálsz? - Visszahúzom az arcod. Leesett.
Bubbeleh!
Elég! Később ölelkezhetnek.
- Nézz rám még egyszer! Tökéletes. - Finoman!
A kis csibész!
Ez most fordult elő utoljára.
Igen. Bocs, Vadim. Elaludtam. Többé nem fordul elő.
Oké.
- Szép napot, nagyi! - Viszlát, bubbeleh!
Megcsináljuk. Vágjunk is bele!
Nem bújsz be a takaró alá?
Kicsit felhevültem.
- Igen? - Igen.
Oké, Aure, furán viselkedsz.
Alig találkozunk. Három hete nem dugtunk. Mi a baj?
Tudom. Sajnálom. Csak fáradt vagyok.
Őszintén mondom.
Apa ránk sózza az egész munkát.
Ne! Hagyd abba! Mi az?
Van valakid?
Ne drámázz már! Nincs senkim.
Akkor mondd el, mi történik!
Nos...
Oké.
Valóban vannak kétségeim.
És talán jól jönne két-három hónap szünet.
Lazítani egy kicsit, lélegezni.
Ez most komoly?
Azzal jössz, hogy tartsunk szünetet? Ne már!
Mondd el, ha van valakid! Ki az?
Hagyd már abba! A francba!
Oké, megkönnyítem a dolgot.
Vége. Nem vagy bilincsben. Ha nem vagy boldog, elmehetsz.
Oké.
Remek.
Ha van valakid, úgyis megtudom.
Bassza meg!
Nem hiszem el, hogy így átvert.
Jo rettentően megbántott. Nem tehetek úgy, mintha...
Megmondtam. Csak pocsék ötletei vannak.
Tudom.
Drágám, elijeszted az állatokat.
Túl hangosan vijjogsz.
Menjünk el innen!
El az összes Hazantól! Csak te és én.
Ha Jaurès megkapta a kurva receptjét,
menjünk el...
tacót enni Miamiba.
Jó, de előbb...
Mi a fenét művelsz?
Vaddisznó volt? Mit láttál?
Semmit. Csak lövöldözni akartam. Kezdem unni.
Igazad van.
Oké.
- Menjünk? - Igen.
- Füvezel, nagyi? - Nem, én vagyok az, idióta.
Ki az?
Nagyi, én vagyok az, Jo. Az unokád. Nem emlékszel?
Mindenki elfelejtett a családban.
Két hónapja nem láttam az ikreket.
Meg akarok halni.
Tessék.
Vadim minden nap csesztet.
Kezdek becsavarodni.
Meg se ismernek majd az ikrek.
Megőrültél? Már hogyne ismernének meg!
De dühösek lesznek rád.
Az nem baj.
Üdítő változás lesz az otthonomhoz képest, ahol mindenki imád.
Komolyan.
- Tegnap Jean Moulinra maszturbáltam. - Nocsak!
Nagyi, miről beszélsz?
Meghágott és a hajamba élvezett.
- Nagyi. - Nagyi, hagyd abba! Azonnal.
Felviszem a szobájába.
- Kezdett picit... - Ez nem jó.
Ez hihetetlen.
Mielőtt elalszunk, van egy ajándékom.
- A farkad? - Nem.
Mi az?
A hónap végén lesz három koncert az Olimpiában.
És jövő héten egy délutáni talk show.
A tévében?
Mi az?
Elmegyünk?
Miért nem késő este?
Nem voltak kapcsolataim.
Gaëtan Élodie-nak, a helyeden vagy?
Nem, jövök.
Mikor jöhetek ki?
Nyugi, Ludmila! Maradj csendben!
Még nincs itt az idő.
Mikor lesz itt?
Még nem.
Enrico visszatérése elkezdődött,
a lemezeit napok alatt elkapkodták.
Miután a sajtó felfigyelt a jelenségre,
a letöltések rekordot döntöttek.
Megint az exed után kémkedsz? Hagyd abba...
Elég! Fogd be!
Tudniuk kell, hogy ez az év legkeresettebb albuma.
Épp most lett gyémántlemez!
- A karrierje során először. - Őrület.
- Hihetetlen. - Őrület.
És nagyon lassan...
feltekered 3000 Kelvin-fokra.
Háromezer Kelvin-fokra.
És tessék! Lőn világosság!
Mit keresel itt?
Látnom kell a gyerekeket.
- Már mondtam, hogy nem. - Tudom, de nem vagyok jól, Aïda.
Tényleg. Tök depressziós vagyok. Látnom kell őket.
Öt percet kérek. Utána békén hagylak.
Nagyon kérlek!
Gyere be!
Kösz.
Nem hallak!
Jöhet a pörgés?
Szerelmem! Elég a DJ-kedésből?
Jól van.
Betéptél? Apának elmondhatod!
Annyira hiányoztatok, drágáim!
Drágáim, apa már majdnem kimászott a csávából.
És hamarosan ismét minden héten eljön hozzátok.
Talán minden nap, ha visszaszerzi a mamát.
Az egy másik történet.
És következzen egy újabb DJ-szett!
Ott. A gyökérnél.
Vágd el!
Remek.
Tessék. Jól van.
Tessék. Akaszd fel fejjel lefelé!
Fura lesz, hogy ezután nem látlak, Vadim.
Igazi sokk lesz.
Mi a fasz ez?
Bassza meg!
Mit tettek Ludmilával?
Rendben, lefeküdt.
Oké...
Akkor nézzük, milyen lett a Pastrafű!
A francba! Ki húzta ki a tesztert?
- Lemerült. - Nem én voltam.
Bocs, én voltam, Bernard. Az iPhone-omat töltöm.
Nem nagy ügy. Majd hagyományosan teszteljük.
- Gyerünk! - Oké.
- Tessék! - Nem lehet.
Hülye vagyok, bocs! Többé nem adom át.
És velem mi lesz?
Nagyi, neked nem tesz jót a mostani állapotodban.
Kutyaütők!
Alávaló kutyaütők.
Öt másodperc alatt beüt. Eszméletlen.
A Pastafüved őrület, Aure. Esküszöm.
Ezt eltaláltad. Megmentettél minket.
- Bravó! - Szép munka, Aure.
Bravó, Aure!
Bravó!
- Hihetetlen. - Nagyszerű, Aure!
Igazi kincs vagy. Bravó!
- Kösz, tesó. - Bravó, Aure.
Bravó, Aure.
Fiam, megakadt a tű.
- Beszédet mondok. - Mi van?
Azta! Ülve kellett volna maradnom.
Nem, csak pár szót akartam mondani.
Nos, most, hogy... köszönjük neked, Aure...
hogy túl vagyunk a veszély óráján...
és megadhatjuk az őrült nőnek, amit kért...
Élnék az alkalommal, hogy bocsánatot kérjek...
mindnyájatoktól...
hogy elárultalak.
Igen. És...
És mert valójában...
védeni akartalak titeket.
Ilyen egyszerű.
Azt hittem, jót teszek, de kiderült, mint mindig,
hogy nem. Szar volt.
Kérlek, bocsássatok meg!
Ne, ne sírj, Jo!
Nem sírok. Ez a Pastrafű.
De sírsz.
Gyerünk, fiam!
Tudod, mit? Talán igazad van. Nem való ez nekünk.
Nyugi!
- Olyan szomorú! - Tesó, sajnálom.
Nem akarok veszekedni. Sajnálom a kocsidat.
- Baleset volt. - Nem érdekel a kocsi.
Bocs, fingottam.
Felpuffadtam. Tűnés, irtó büdös!
- Bocs, az érzelmektől van. - Fúj!
- Te is? - Pukiztam. Bocs.
Mert vége a stressznek. Mi történik?
Bassza meg!
- Nem vagyok jól. - Én sem.
- Várj! - Két másodperc!
Ne csináljátok! Ne!
Jön kifelé!
Mindjárt beszarok!
Clem, nyisd ki!
- Előbb én! - Nem, én!
Bassza meg!
Ne, Jo! A fikuszra ne! A francba!
Sajnálom, apa.
Mi bajuk?
Biztos ettek valami furát.
Mind ugyanazt ettük.
Ők mind...
- Ők mind... - Összeszarom magam!
Valami baj van a fűvel.
- Add ide a tálat! - Szarj ebbe!
A fikusz felsérti a seggem! A francba!
Katasztrófa! Leszartam az edényeket.
A THC 19. Normális.
A neurotoxinok 90?
- Kilencven a 33 helyett? - Ja.
Ez nem Pastrafű.
Nem, Ali. Nem Pastrafű.
Telepakoltam a fikusz cserepét.
Ez Laxafű.
Bassza meg!
Mikor érkezik Jaurès?
Holnap.
Ludmila?
Ludmila!
Azt a kurva!
A feliratot fordította: Györfi Rita