‎- Unde e? ‎- Nu știu.
‎Nu e aici.
‎- Rahat, uite-l! ‎- Unde?
‎- Vine încoace. ‎- S-o ștergem!
‎Stai!
‎E orb?
‎La naiba, e orb!
‎Ce veste bună!
‎Ce? E orb, nu mut.
‎- Poate a spus tuturor că Jaurès e moartă. ‎- Poate că nu.
‎Cum putem afla?
‎Mă ocup eu.
‎Salut! Sunt André.
‎Poți să-mi spui Dédé Dementul. ‎Așa îmi spun prietenii.
‎Cum te cheamă?
‎- Vadim. ‎- Da?
‎Ca Roger Vadim?
‎Trebuie să fii cinefil.
‎Ce voiam să zic?
‎Da! Am vrut să-ți urez bun venit ‎în numele prizonierilor
‎și să-ți spun să te simți ca acasă.
‎Sunt aici pentru omor.
‎Da. Sunt aici de 45 de ani, ‎deci nu sunt prospătură.
‎Eram asasin plătit.
‎Poți să-mi spui ‎Hitman.
‎Hitman ‎Dementul pentru prieteni.
‎Dispari!
‎Relaxează-te!
‎Ce ai făcut? Poți să-mi spui.
‎Nu e treaba ta. Valea!
‎- Hai, puțină informație. ‎- Am spus să pleci de aici!
‎Futu-i!
‎Valea, fraiere!
‎- Mi-a distrus piciorul. ‎- Ce a spus?
‎Nu mi-a spus nimic.
‎Am zis să dispari!
‎E foarte orb.
‎UN SERIAL ORIGINAL NETFLIX
‎Sincer, e în regulă.
‎Nu pare vorbăreț.
‎Da, Vadim e șef. Nu e genul vorbăreț.
‎Dacă află că suntem aici, ‎nu crezi că va spune ceva?
‎Tată, e orb.
‎- Nu vrea să vorbească cu nimeni. ‎- Și?
‎Dacă nu vorbim, n-are nicio șansă să afle.
‎Da, are dreptate.
‎- Domnilor. ‎- La naiba!
‎Am un oaspete surpriză pentru voi.
‎Fiindcă toți ați lucrat cu Jaurès ‎și ea a insistat să avem grijă de ai ei,
‎mă simt obligat să-l pun cu voi.
‎La naiba!
‎Ai grijă!
‎Pe curând!
‎Futu-i! Nu pot să cred! ‎Uite pe cine ne-au adus.
‎Rusnacul! Ce plăcere!
‎Hei, băieți! Deschideți pateul ‎și oferiți-i o gustare amicului nostru.
‎Stai jos!
‎Nu sunt un idiot, Joseph.
‎Cine e Joseph? Despre cine vorbești? ‎Ești nebun.
‎Lasă, Joseph!
‎- Încetează! ‎- Am încercat…
‎Mai întâi, vreau să-mi cer scuze ‎pentru ce s-a întâmplat.
‎N-am anticipat asemenea derapaj.
‎Ți-am pregătit… Uite un scaun!
‎Ia loc, dacă vrei. Da, așa.
‎Ei bine, Vadim…
‎spune-mi că nu i-a zis lui Senlis nimic ‎despre Jaurès.
‎Nu sunt turnător.
‎V-am spus că nu e.
‎Bine. Grozav.
‎E foarte important pentru noi acum
‎să nu spui nimănui că a murit.
‎Altfel, va fi iad aici pentru noi toți.
‎Nu-mi pasă de problemele voastre. ‎Eu ies săptămâna viitoare.
‎- Ce? ‎- Cum, săptămâna viitoare?
‎Voi evada.
‎Vadim, cu tot respectul…
‎fără vedere, evadarea…
‎ar putea fi complicată.
‎Am plănuit totul. ‎Am un complice care mă ajută.
‎Senlis a fost de acord ‎să-l transfere în celula asta.
‎- La naiba! ‎- Devine cam înghesuit.
‎O să mă ajutați.
‎Vadim, o să-ți spun adevărul.
‎Vreau să te ajut, dar nu putem evada. ‎E imposibil.
‎În cazul ăsta…
‎îi spun lui Senlis c-ați ucis-o pe Jaurès.
‎Nu putem evada… E…
‎un fel de a spune.
‎Noi am făcut-o deja.
‎Problema e…
‎Cum te putem ajuta?
‎Strecurând astea în închisoare.
‎Sincer, Vadim, nu e…
‎genul nostru de activitate.
‎- Iată! ‎- La naiba!
‎Eu mă voi folosi de ele.
‎Nu-mi pasă de ce crezi.
‎- Nu vrem să știm! ‎- Îți spun părerea mea.
‎- Vreau să te ajut, dar nu cu copiii. ‎- Rahat!
‎Am greșit buzunarul.
‎Poftim! De asta am nevoie.
‎Da, e mai bine.
‎Deci, plastic…
‎detonator… bine…
‎funie…
‎buratta?
‎Beretta.
‎Urâtă caligrafie.
‎Chiar pare că scrie „buratta”…
‎Vadim.
‎Totuși, e orb. E o realizare.
‎Nu! Nu mă mai implic.
‎Deja nu dorm noaptea. ‎Nu vă organizez evadarea.
‎Nu mai repeta!
‎Vreți să fim omorâți?
‎Nu vrem noi să evadăm, ci Vadim. ‎Calmează-te!
‎Trebuie să luăm ce are nevoie.
‎Apoi îl ajută amicul lui care vede.
‎Amicul lui e clarvăzător.
‎Amicul lui are un glob de cristal ‎și-i va spune când să evadeze?
‎Nu, Ali, adică are vederea bună.
‎Să vedem ce e pe listă.
‎Plastic…
‎Trec pe la magazin, ‎dar ce fel de plastic vrea?
‎- PVC, cauciuc? Ce-i place? ‎- Ali!
‎Ali, se referă la exploziv.
‎- Da. ‎- Știu. Mă prosteam.
‎Nu te mai prosti!
‎Adresa furnizorului e scrisă jos.
‎Detonator, veste antiglonț…
‎Nu vom intra în închisoare cu astea.
‎Știm, Ali.
‎O să le furișăm.
‎- Să le furișăm? Cum? ‎- Nu-ți face griji, Ali!
‎Mă ocup eu.
‎Rahat turcesc ‎Micuțul meu rahat turcesc
‎Rahat turcesc
‎Rahat turcesc la orice oră
‎Rahat turcesc…
‎Așteptați! E partea mea preferată.
‎Acest solo de chitară.
‎Rahatul turcesc al…
‎Dnă director, ‎are 100 de milioane de vizualizări.
‎Da, bine. Grozav.
‎Nu. Scuze, dar…
‎vorbesc despre Enrico Macias.
‎Starul momentului va ține un concert ‎în închisoare. Va fi istoric.
‎Da, am acceptat.
‎Bine. Da.
‎Știam că…
‎sunteți fanul muzicii lui mai vechi.
‎Deloc.
‎Nu avem activități culturale ‎în acest semestru.
‎Atât! Îmi convine.
‎Și mie.
‎Asta voiam să vă arăt.
‎Ce e asta?
‎E șefa clienților mei. ‎Am urmărit-o la o afacere.
‎Cum o cheamă?
‎Nu știu, dar vă garantez că e șefa.
‎De unde știu că nu e brutăreasa dvs.?
‎Fiindcă era cu el.
‎Bine.
‎Lucrează cu gașca Picard.
‎Atunci e pe bune.
‎OK, voi implica forțele speciale.
‎Vreau imunitate totală ‎pentru clienții mei și familia lor.
‎Și când ies, noi identități, etc.
‎V-am dat cuvântul.
‎Bun, vă anunț cum aflu identitatea ei.
‎O vom reține de urgență.
‎Bună, Catherine!
‎Bună!
‎Vești bune! Doar ce a venit doctorul. ‎Ludmila e mult mai bine.
‎Serios?
‎Bravo, bunico!
‎Uite, privește!
‎Trei ori cinci?
‎Cincisprezece.
‎Trei ori 15?
‎Patruzeci și cinci.
‎Trei ori 45?
‎Ajunge! Ești o pacoste. Sunt bine.
‎Bravo, bunico!
‎Când te poți externa?
‎Doctorul a zis că pot pleca mâine.
‎- Nu. ‎- Ba da.
‎- Mâine? ‎- Da!
‎- Bine! ‎- Mâine, ne întoarcem acasă!
‎- În sfârșit! ‎- Mâine, acasă.
‎Ne-ai lipsit.
‎Domnilor, chei, telefoane mobile, curele.
‎Ce vrea de la mine?
‎Bunurile și instrumentele ‎trebuie să treacă prin aparat.
‎Da? Și contrabasul?
‎Îl tai în jumătate?
‎Stai așa, Enrico! ‎Putem trece instrumentele cu noi?
‎Bună seara, domnilor!
‎- Sunt directoarea. Bun venit! ‎- Bună seara!
‎- Mulțumim! ‎- E prima dată la închisoare?
‎Sper că e ultima, ‎pentru că sunt un om cinstit.
‎Sunt sigură. ‎În orice caz, ne bucurăm să vă primim.
‎Mulțumim! Nu e ceva obișnuit.
‎El e Ali, asistentul meu.
‎Managerul.
‎Da, managerul.
‎Bipăie!
‎Bineînțeles! ‎Sunt corzi de bas, nu spaghete!
‎Da, scuze. ‎E stresat din pricina publicității.
‎Da, înțeleg. ‎Nu-l mai deranja pe dl Iglesias!
‎N-avem toată ziua.
‎Haide! Lasă-i să intre cu instrumentele.
‎- Mulțumim! ‎- Mulțumim, dnă directoare!
‎Bipăie cam mult.
‎Boule!
‎Gaston!
‎Gérard!
‎Joseph, Olivier, ce mai faceți?
‎- Mă bucur să vă văd! ‎- Și noi.
‎- Gaston. ‎- Mă bucur.
‎- Mersi! ‎- O plăcere.
‎Ce faci?
‎N-am prea înțeles de ce am venit.
‎Ali a insistat atât de mult ‎încât trebuia să fie important.
‎Da, e important pentru noi.
‎Pentru toți, da.
‎Și îți mulțumim că ai acceptat ‎așa din scurt.
‎Mulțumim infinit!
‎Desigur! Glumiți?
‎După spectacol, vă scot la cină.
‎Vom servi un cușcuș ‎loubia…
‎- O să fie complicat. ‎- Nu putem pleca de aici.
‎Scuze! Am uitat complet. Așa e.
‎- Sunteți în cușcă ca iepurii. ‎- Iepuri.
‎Ca să uitați de griji, haideți să cântăm!
‎- Nu. Nu se poate. ‎- N-am putea, Gaston.
‎Ce frumoase sunt ‎Fetele din țara mea
‎Haideți!
‎Ce frumoase sunt ‎Fetele din țara mea
‎În ochii lor strălucește soarele ‎În serile de vară
‎Marea se joacă cu cerul ‎Și le face să viseze
‎- Ali? ‎- Da.
‎Bine, intră!
‎Bine…
‎Rahat!
‎Fir-ar mă-sa a dracului!
‎Cum era?
‎Da. Nu-i mare scofală. Pune-o la loc! Așa.
‎- Salut! ‎- Salut, ce faci?
‎E aici.
‎Totul e acolo. Am verificat.
‎Bine.
‎- Să le strâng? ‎- Da.
‎Ce frumoase sunt ‎Fetele din țara mea
‎Încă una?
‎- Încă una! ‎- Mai vor.
‎Bine!
‎- Aduc ‎maracas. ‎- Grozav.
‎O să fac un solo de chitară.
‎- Nu. ‎- Da, continuă!
‎- Rapid! Tura mea se termină. ‎- Da.
‎Bine.
‎E bine? Ai totul?
‎Da, e bine. Nu lipsește nimic.
‎Asta e, Vadim.
‎E sfârșitul.
‎Da,‎ Gérard.
‎E sfârșitul.
‎Suntem chit.
‎Știam că putem aranja ceva
‎și totul să se rezolve.
‎Acum, că Jaurès a murit,
‎cred că vom apuca drumuri diferite.
‎Mulțumesc, Vadim! ‎Druk, ‎ție și familiei.
‎V-am spus deja de zece ori. ‎De unde să știu că era un microfon?
‎Nu contează. ‎Când ieșim în curte, Senlis ne va omorî.
‎Trebuie să evadăm cu ei.
‎Despre ce vorbești? ‎Nu rezistăm nici zece zile fugari.
‎Care e soluția?
‎Nu există soluție.
‎Singura soluție e rugăciunea.
‎Trebuie să stăm cuminți și…
‎să-l evităm pe Senlis. Atât putem face.
‎În curte!
‎Senlis… te implor.
‎Fă ce vrei cu noi,
‎dar lasă-ne familia în pace!
‎Taci!
‎Nu mai pot eu de familia ta!
‎Nu risc 20 de ani ‎ca să omor niște amărâți.
‎Totuși…
‎nu știu încă cine,
‎dar n-aș fi surprins dacă unul dintre voi ‎ar muri brusc în curte.
‎Ia telefonul înapoi!
‎Hazan!
‎La vorbitor!
‎Aveți noroc.
‎Mare noroc.
‎Ce faci, Aïda?
‎Păi…
‎- Deci? ‎- Am vești bune.
‎Am vorbit cu procurorul ‎și o să ieșiți în curând.
‎Da?
‎- E grozav. Când? ‎- După-amiază?
‎Nu. După-amiaza asta? Nu merge așa.
‎În curând, în două sau trei luni.
‎Da… futu-i!
‎Sunteți serioși?
‎Urma să primiți zece ani.
‎Vă spun că ieșiți în două luni ‎și vă supărați?
‎Nu e asta, Aïda. Mulțumim pentru tot!
‎E complicat în închisoare acum.
‎- Ce? Aveți probleme? ‎- Da.
‎- Nu. ‎- Ba da, avem.
‎Nu, e în regulă. Jur. Ne descurcăm.
‎Revenim la subiectul principal, ‎procurorul. Cum ai reușit?
‎Da… Asta n-o să vă placă.
‎De ce?
‎V-am demascat șefa.
‎Ce?
‎Cum ai demascat…
‎Cum adică?
‎N-ați vrut să-mi spuneți. Și nici Aure.
‎Așa că am investigat puțin ‎și am găsit-o. Știu cine e.
‎Stai! Despre ce vorbești?
‎Am reușit s-o pozez. ‎Procurorul a oferit eliberarea voastră.
‎Când i-ai făcut poză?
‎Deunăzi. Am urmărit-o pe Aure ‎și am asistat la afacerea cu Picard.
‎- Nu. ‎- Fir-ar! Catherine.
‎Ce se întâmplă?
‎De ce ai făcut asta? ‎De ce n-ai venit să ne spui?
‎N-ați vrut să-mi spuneți.
‎Am făcut ce-am putut ca să vă eliberez. ‎E slujba mea.
‎N-o să ieșim, Aïda. ‎La naiba! Nu era șefa noastră.
‎- Era Catherine, iubita lui Gérard. ‎- Nu înțelegi. Știu ce am văzut.
‎Am asistat la un târg ‎și i-am dat dovada procurorului.
‎- Sunt sigură. ‎- A fost o înscenare, fir-ar să fie!
‎Era Catherine.
‎Nu e șefa noastră!
‎- Nu, dar… ‎- Trebuia să facem un târg.
‎Și cum nu am putut, ‎am trimis-o pe iubita lui tata în schimb.
‎Futu-i!
‎- Bine? ‎- N-avea cum să știe.
‎Dle procuror? Aïda Benkikir.
‎Am făcut o greșeală imensă și…
‎Ce?
‎Cum?
‎- Ce idioată! ‎- Încetează!
‎- Te avertizez. ‎- Gata!
‎Dacă Catherine va fi închisă, ‎nu se va sfârși bine.
‎Nu o mai insulta!
‎- E clar? ‎- Da.
‎- Nu o insulta! ‎- Băieți!
‎Senlis e acolo.
‎- E o idioată. ‎- Încetează!
‎I-am cerut să se bage în treaba noastră?
‎- E avocata noastră! ‎- Și?
‎- E normal să investigheze! ‎- Liniște!
‎- Vin. ‎- Ce belea!
‎Aveam și eu o relație normală.
‎Nu… domnul Cioara-cu-Ghinion ‎a trebuit să se cace pe ea!
‎Tu nu faci la fel?
‎- Îți bați joc! ‎- Tu îți bați joc!
‎- Tăceți! ‎- Tu să taci!
‎Taci, boule! Și tu ești la fel!
‎Nu-mi vorbi așa! Nu-s câine!
‎Vorbesc cum vreau.
‎E o problemă de familie. Nu te băga!
‎- Bine? ‎- Idiotul pulii!
‎- Da? ‎- Da.
‎Ia de-aici!
‎Nu mă lovi!
‎- N-am opt ani! M-am săturat! ‎- Taci!
‎Idioții dracu’!
‎Ce belea!
‎Se duc la izolare.
‎Îți spun, tată!
‎Ascultă! Am terminat! ‎Nu mai suntem tată și fiu!
‎Nu te mai suport! Înțelegi?
‎Ești egoist!
‎Mă auzi?
‎Celălalt vrea să plece la Miami. ‎Du-te! Pleacă!
‎Du-te la Miami! Mă doare-n cur!
‎Ați auzit? Mă doare în…
‎Rămâi cu psihopata ta!
‎Psihopata ta!
‎Știți ceva? Mereu dați vina pe mine,
‎dar voi sunteți nenorociții! Voi!
‎Până la urmă, v-ați pierdut mințile.
‎Futu-i! Am dat peste tot!
‎Așa faceți? Nicio problemă!
‎Nicio problemă!
‎Haide!
‎E ciudat.
‎N-am mai văzut un așa detonator.
‎Nu-ți face griji! ‎Dacă ne-au luat asta, e bun.
‎Conectează-l!
‎Bine.
‎- Ești sigur? ‎- Absolut.
‎Stai! De ce clipește?
‎Nu știu.
‎Am reușit s-o identificăm.
‎O cheamă Pénélope Cavillan.
‎Dispărută de pe radar din 2010, în Mexic.
‎E pe lista celor mai căutați ‎a Interpolului.
‎Catherine…
‎E imposibil…
‎Nu există Catherine.
‎Ați prins un pește mare.
‎Activează în multe carteluri.
‎N-ar trebui să vă spun, ‎dar îi atribuim în jur de zece crime.
‎Și clienții mei?
‎Mi-am dat cuvântul.
‎Mă ocup eu. ‎Peste două săptămâni vor ieși.
‎Va fi ciudat să mergem acasă fără băieți.
‎Da, îmi imaginez.
‎Mă întreb cum va fi viața noastră acum.
‎Nu știu, bunico.
‎Mai creștem iarbă?
‎Dar acum, ‎folosim doza bună de clorură de potasiu.
‎N-ar trebui să mai creștem iarbă.
‎De ce? Vrei să te împaci cu polițista?
‎Nu, cred că s-a terminat.
‎Așteaptă!
‎Da, Aïda.
‎Știi ceva de băieți? Nu dau de ei.
‎- Nu. Nu răspund? ‎- Nu.
‎Trebuie să ne vedem. ‎E mai bine să nu vorbim la telefon.
‎- Ne întâlnim la République? ‎- Da, ce este?
‎Prefer să vorbim față în față.
‎Bine, vin.
‎Ce se întâmplă?
‎- Ești bine? ‎- Catherine, hei!
‎M-ai speriat.
‎- Ce faci? Ce pui la cale? ‎- Eram prin zonă.
‎- Bună! ‎- Bună!
‎Ce se întâmplă?
‎Nimic. Era Aïda.
‎A vorbit puțin ciudat.
‎- Sigur nu-i nimic grav. ‎- Da.
‎Mersi pentru sprijin și dulciuri!
‎Cu plăcere.
‎Mă bucur că te simți mai bine.
‎E minunat să vezi o femeie de vârsta ta ‎cu spirit și energie.
‎Pe curând, Catherine!
‎- Ne vedem! ‎- O zi bună! Mai vorbim.
‎„O femeie de vârsta ta.” ‎Vrea un pumn în față?
‎Bunico!
‎Ali!
‎Ali al meu!
‎Ludmila!
‎Ce faci?
‎- Bine, dragule. ‎- Ești bine?
‎Scuze, n-am găsit parcare.
‎Ce faci?
‎Bunico!
‎Haide!
‎Pleci de aici.
‎Cum adică?
‎Celula ta a explodat aseară.
‎Au încercat să vă ucidă.
‎Ați avut noroc că erați la izolare.
‎Amicul tău orb și prietenul lui au murit.
‎Hai! Te transferăm într-o închisoare ‎pentru deținuți vulnerabili.
‎Hai! Aștept aici.
‎POLIȚIA
‎Ce e cu fața de înmormântare?
‎Suntem prizonieri vulnerabili. ‎Ne duc în celule VIP.
‎Acolo au PlayStation, telefoane, biliard…
‎Nu-mi pasă de asta.
‎- Vreau să-mi văd copiii. ‎- O vei face.
‎- Când? ‎- Acolo. Au apartamente pentru familii.
‎Ce?
‎Pot sta trei, patru zile. ‎E o grădină, grătar.
‎E ca o casă de vacanță.
‎Nici în Paris n-aveai asta.
‎- Ești sigur? ‎- Categoric.
‎- E tare. ‎- Da.
‎- Ești sigur? ‎- Da.
‎Și, mai presus de toate, nu e Senlis.
‎Sunt doar escroci de lux. Bine?
‎Bancheri, politicieni…
‎Doar pești mari.
‎Cred că vor fi oportunități de afaceri.
‎Da, sigur.
‎Vă spun. ‎Ne relaxăm trei luni acolo și ieșim.
‎Se termină coșmarul.
‎Și Catherine? V-ați gândit la ea?
‎Ar putea fi arestată acum.
‎Tată, e o doamnă drăguță.
‎Cred că vor realiza rapid ‎că nu e implicată.
‎Nu va păți nimic.
‎Ce dracu'?
‎Ce se întâmplă?
‎Împușcături!
‎- Gardian, ce se întâmplă? ‎- Jos!
‎- O să murim! La naiba! ‎- Nu!
‎Ce?
‎Deschideți gura pentru timpane! ‎Explozie!
‎Ce? Gura?
‎Deschide gura!
‎Subtitrarea: Alexandra Simona Pandelică