‫סבתא, את בסדר?‬
‫אני בסדר.‬ ‫-תודה לאל.‬
‫אקרא לרופא.‬
‫סבתא, היה לך שבץ.‬
‫שבץ? פשוט נפלתי.‬
‫סבתא, את מזהה את האדם הזה?‬
‫זה ז'ראר.‬
‫כן.‬ ‫-כן, זה ז'ראר.‬
‫מה איתו? את יודעת מי זה?‬
‫המניאק, אוליבייה.‬
‫מעולה!‬
‫תודה לאל שהיא בסדר. נפלא.‬
‫איפה אימא שלכם?‬
‫בנה, את שם?‬
‫סבתא, היא…‬
‫אימא כבר לא איתנו. את יודעת.‬
‫את צוחקת איתנו?‬
‫בטח שאני צוחקת.‬
‫היא תצחק כשאספר לה.‬
‫איפה היא?‬
‫לך למצוא את אימא שלך, ז'וזף.‬
‫זה אסון.‬
‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫"עסק משפחתי"‬
‫רגע. זה רציני.‬
‫היא לגמרי מעופפת.‬
‫הלו, ז'אן ז'ורס?‬
‫פאק, הטלפון של ז'ורס.‬
‫מה "סטרמה"?‬
‫מה לעשות?‬ ‫-תנתקי.‬
‫לא! ממש לא. אם תנתקי, היא תתחרפן.‬
‫אין לי פתרון.‬
‫סליחה, התבדחתי. אין פה כל כך קליטה.‬
‫אני רואה שכולכם בבית החולים.‬ ‫מה אתם עושים?‬
‫טוב, זה בגלל ש…‬
‫לז'ראר הייתה צניחת איברים קלה.‬
‫די נבהלנו, אבל הכול בסדר עכשיו.‬
‫אני לא מופתעת. כלב זקן.‬
‫אתם צריכים לחזור הביתה עכשיו.‬ ‫ואדים יגיע בקרוב.‬
‫ואדים? מה השם המטופש הזה?‬
‫ואדים, הבוטנאי, לולו.‬
‫בשביל הגראס-סטרמה.‬
‫אני סומכת עליכם שתקבלו אותו יפה.‬
‫בטח, תסמכי עלינו. נקבל אותו כמו נסיך.‬
‫טוב, זה מה שנעשה. להתראות.‬
‫שיחקת אותה.‬
‫רגע. הבחור הזה, ואדים,‬
‫יגיע בעוד ארבע שעות לפגוש את לודמילה.‬
‫טוב, נדפקנו. צריך למצוא פתרון.‬
‫פאק.‬
‫תזכירו לי לקנות מקרונים‬ ‫ליום ההולדת של איזידור.‬
‫טוב. היא לגמרי מעופפת.‬
‫איך נפתור את זה?‬
‫תקשיבו… אני יודעת מה המתכון לגראס-סטרמה.‬ ‫אני תמיד עם סבתא. אני יודעת אותו.‬
‫אבל ז'ורס הייתה מאוד ברורה.‬ ‫לודמילה צריכה לתת לו את המתכון.‬
‫שיט.‬
‫היא האמינה כשעשית את הקול.‬
‫נכון. היא המשיכה לדבר. היא לא ניתקה.‬
‫נראה לי שיש לי רעיון.‬
‫נכין תבנית פנים קטנה.‬
‫זה ייקח בערך 30 דקות. בבקשה.‬
‫תירגעי.‬
‫תעצמי עיניים.‬
‫וואו. זה מרשים.‬
‫זה משוגע.‬
‫אני בהלם.‬
‫לא, אבא. אני לא בטוחה לגבי זה.‬ ‫אני בכלל לא דומה לה.‬
‫זו בדיחה. מה הדבר הזה?‬
‫הוא מיד יבין שזה איפור. הוא לא מטומטם.‬
‫לא, אני אומר לך שהדמיון מדהים.‬
‫זה מעולה.‬ ‫חוץ מזה, הוא מעולם לא ראה את סבתא.‬
‫זה יספיק.‬ ‫-מי הכלבה הזקנה הזו?‬
‫אתם בטוחים שזה היה רעיון טוב‬ ‫להוציא אותה מבית החולים? כי…‬
‫לא הייתה ברירה עם האזיקים האלקטרוניים.‬
‫סבתא, אם יש סוד לגידול גראס-סטרמה,‬ ‫את חייבת לספר לנו עכשיו.‬
‫אין לי מושג במה מדובר.‬
‫רואה? אתה לא מבין שהיא לא בסדר?‬ ‫תעזוב אותה. שיט. אין סוד.‬
‫אמרתי שאני יודעת את המתכון.‬
‫אני יודעת מה הרכיבים. די.‬ ‫-טוב, אפסיק.‬
‫זה הבוטנאי.‬
‫טוב, סבתא, את חייבת להתחבא מהר.‬ ‫אסור שהוא יראה אותך.‬
‫אור, יש לי כפפות בשבילך.‬
‫קדימה.‬
‫שיט, הוא חמוש.‬
‫שלום. ז'וזף.‬
‫נעים מאוד.‬ ‫-איפה לודמילה?‬
‫היא באה.‬
‫נעים מאוד, מר ואדים. מה שם המשפחה, בעצם?‬
‫ואדים.‬
‫בסדר.‬
‫בכל אופן, אנחנו שמחים לעבוד איתך.‬
‫אנחנו לא.‬
‫באנו לעבוד. איפה לודמילה?‬
‫היא באה.‬
‫הכנו עבורך חדר…‬
‫זה החדר שלי.‬
‫והוא לא זז עד שמסיימים את הקציר.‬
‫הקציר? לכמה זמן תישאר?‬
‫שלושה חודשים.‬ ‫-שלושה חודשים?‬
‫מעולה. שלושה חודשים זה נפלא.‬
‫הנה סבתא!‬ ‫-הנה היא.‬
‫הכוכבת!‬ ‫-סבתא.‬
‫מה קרה?‬
‫יש בעיה?‬
‫שלום, לודמילה.‬
‫שלום, ואדים.‬
‫טוב.‬
‫בוא לא נגרד בתחת כל היום.‬
‫אראה לך את האסם.‬
‫מכאן.‬
‫לאט.‬
‫זה יעבוד.‬
‫מה?‬
‫זה יעבוד.‬
‫כן.‬ ‫-איזה חרא.‬
‫הרכיבים קריטיים, מן הסתם.‬
‫אז לימונים, גזרים, מושלם.‬
‫כמה תפוחי אדמה, כי נצטרך אותם.‬
‫הסלרי פה.‬
‫והכוסברה, כמובן.‬
‫כוסברה טרייה מאוד.‬
‫מריח את זה?‬ ‫-כן.‬
‫כי המרק הוא הכי חשוב.‬
‫את משקה עם מרק, גבירתי?‬
‫עם מרק, מר בחור.‬
‫עם מרק.‬
‫אתה לא צריך להיות רשמי איתי.‬
‫עצרי! אל תגעי בכלום.‬
‫אני אעשה הכול, הבנת?‬
‫כן.‬
‫בת כמה את שוב?‬
‫ובכן…‬
‫זה לא משהו ששואלים אישה, מר בחור.‬
‫זו מלחמה, לודמילה.‬
‫התפקיד שלי…‬
‫הוא לוודא שיש מתכון לגראס-סטרמה.‬
‫כמובן.‬
‫ושאני יכול לשחזר אותו בלי משפחת חזן. אז…‬
‫אל תגעי ברכיבים‬
‫או שאהרוג אותך.‬
‫פאק. ממש פחדתי.‬
‫האמת, חשבתי שהיית מעולה.‬
‫זה יעבוד.‬
‫זה יעבוד?‬
‫הוא כמעט תפס אותי עם הסיר.‬ ‫מה זאת מדברת?‬
‫לא נורא. תאמיני בעצמך. יהיה בסדר.‬
‫טוב, אביא את סבתא.‬
‫היא למעלה כבר שעה.‬
‫פאק, הוא לא יודע.‬ ‫-הוא לא.‬
‫ויש עוד שלושה חודשים כאלה.‬
‫שלושה חודשים?‬ ‫-כן.‬
‫אני לא יכולה להמשיך ככה שלושה חודשים.‬ ‫השתגעתם?‬
‫אין לנו ברירה.‬ ‫מה את רוצה שנעשה?‬
‫זה הזמן עד לקציר של גראס-סטרמה.‬
‫אשמתו של מי זה?‬
‫זה הזוי.‬
‫זה לא יעבוד.‬
‫תודה, אבא. מעולה. מאוד מעודד.‬
‫איפה סבתא?‬ ‫-מה?‬
‫היא לא בחדר שלה?‬ ‫-לא.‬
‫לעזאזל!‬
‫אין מצב.‬
‫היא מדברת עם הבחור.‬
‫ג'ו!‬ ‫-מה?‬
‫אתה בגרביים. זה חשוד.‬ ‫-תן לי את הנעליים שלי.‬
‫מה העניין?‬
‫סבתא!‬
‫מה קורה? תפסיקי להטריד את האיש הזה.‬
‫הוא הרס לי את הדשא.‬ ‫-לא נורא.‬
‫הדשא יגדל חזרה.‬
‫סליחה, היא קצת עייפה מהעבודה היום. באמת.‬
‫בטח.‬ ‫-כן.‬
‫אז שתחזור למיטה.‬ ‫-בטח.‬
‫זהירות.‬
‫אוקיי, לילה טוב.‬
‫הוא הכאיב לך?‬
‫סבתא. אל תדאגי.‬
‫לכי לישון, סבתא.‬ ‫-אני לא עייפה.‬
‫בואי, סבתא. אמרתי לך לא לצאת מהחדר.‬ ‫זה לא טוב.‬
‫עכשיו תישארי פה, לודמילה, בסדר?‬
‫אני מחכה למישהו. לא אזוז.‬
‫אוליב, אתה רציני?‬ ‫-מה?‬
‫נעלת אותה? באמת?‬
‫כן, זה מסוכן מדי.‬
‫רגע. אתה רוצה גם לכלוא אותה בכלוב?‬
‫היא לא שרקן.‬ ‫-אל תכעסי.‬
‫נפנק אותה.‬ ‫עדיף לה להיות פה מאשר בבית החולים.‬
‫עם הפסיכי האחר בחצר.‬ ‫-מה?‬
‫תחשבי מה יקרה אם יראה את שתיכן יחד.‬
‫כן, זה עדיין לא בסדר.‬
‫שאלנו אותך?‬
‫אתם מדכאים אותי.‬
‫אני יודע, אבל אוליבייה צודק.‬ ‫אין לנו ברירה.‬
‫אין לנו ברירה. אנחנו…‬
‫לעזאזל.‬
‫היי, סבתא.‬
‫זמן לארוחת צהריים.‬
‫בבקשה.‬
‫תודה.‬
‫תמזוג לי ספל נקניקייה, בבקשה.‬
‫עם שתי ביצים.‬
‫סבתא…‬
‫ספל תה.‬
‫ואלה לא ביצים.‬
‫זה סוכר.‬ ‫-אוקיי.‬
‫אל תתעכב יותר מדי.‬
‫יש לי דייט עם דה גול.‬ ‫-נו, באמת.‬
‫ואני יכולה לומר לך שיש לו גה-דול.‬
‫סבתא!‬
‫מה הקטע שלך עם שנות ה-40?‬
‫מי הבא בתור? צ'רצ'יל?‬ ‫-אני לא אוהבת את צ'רצ'יל.‬
‫קלמנסו.‬
‫הוא אריה.‬
‫באיזו שעה דה גול מגיע?‬
‫בקרוב, אז תתחפף.‬
‫טוב, אשאיר אותך לבד.‬
‫להתראות, סבתא.‬
‫כן, להתראות.‬
‫צדקת. זה נראה טוב.‬
‫בטח.‬
‫זו חליפה מעולה. התאמתי אותה בעצמי.‬
‫השארתי הפתעה קטנה בכיס הפנימי השמאלי.‬
‫באמת?‬ ‫-כן.‬
‫נו, כן.‬
‫הייתי חייב. אם הבחורה שלך תידלק…‬
‫יוסף שלח לי סרטון של התינוקת,‬ ‫היא כזו חמודה.‬
‫תראו.‬
‫היא פולטת את האוכל.‬
‫הוא שלח גם לי.‬
‫באמת?‬ ‫-כן.‬
‫זה ממש חמוד.‬ ‫מבאס שאני לא יכול לראות אותם.‬
‫כן, זה מבאס גם אותי.‬
‫כן, אבל זו הבחירה שלך.‬
‫מה?‬ ‫-הבחירה שלך.‬
‫הם הנכדים היחידים שלי, טוב?‬
‫לא ביקשתי את זה. לא.‬
‫ואם לא שמת לב, היינו באמצע שיחה, אז…‬
‫כמה זמן תחרבן עליי?‬
‫אתה חושב שאתה לא פישלת? זוכר את המחסן?‬
‫זה לא קשור.‬
‫אולי השארתי את העורב?‬
‫אני זה ששרף את האוטו?‬
‫עשיתי את העסקה עם ז'ורס?‬
‫אז על מה אתה מדבר? לך לישון!‬
‫זו אף פעם לא אשמתך.‬
‫יודעים מה? תישארו פה.‬ ‫-לך.‬
‫לא מזיז לי.‬ ‫-לך. חמור.‬
‫טוב. תן לו שיכעס לבד.‬
‫לא נורא. הוא עשה טעות.‬
‫רק תגיד לי דבר אחד.‬
‫איך תשכב עם האישה שלך‬ ‫כשיש לך אזיק אלקטרוני?‬
‫שיט.‬
‫כן.‬
‫לא חשבתי על זה.‬
‫את תראי. פה הוא מבלה.‬
‫ערב טוב.‬
‫אנריקו, אני אוהבת אותך.‬
‫תודה. ואני אוהב אותך, קתרין.‬
‫טוב, גסטון. זה מספיק.‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫בחייך.‬
‫תגידי לי, גבירתי הצעירה.‬
‫את לא מהדור של ז'ראר, נכון?‬
‫לא.‬
‫אולי תוכלי לעזור לי.‬
‫הטלפון שלי רוטט כל היום.‬
‫והוא כל הזמן שולח לי ציפורים קטנות.‬
‫אחזיר אותו למפעל.‬
‫רגע. תן לי לראות.‬ ‫-ציפורים קטנות?‬
‫זה טוויטר. אתה מקבל הודעות.‬
‫זה אומר שאתה יוצר באז, אנריקו.‬
‫מה זה באז? מעולם לא ביקשתי שום דבר כזה.‬
‫לא, זה טוב. אתה המוביל במצעד.‬
‫מה?‬ ‫-כן.‬
‫אין מצב.‬ ‫-המוביל במצעד.‬
‫זה מדהים, גסטון.‬
‫תמיד אמרתי‬ ‫שזה האלבום הטוב ביותר בקריירה שלי.‬
‫נכון. הוא באמת אמר את זה.‬
‫אנחנו יוצרים להיט בין-דורי.‬
‫בין-דורי. יקירתי.‬
‫למעשה,‬ ‫אסגור חמש הופעות באולימפיה בשנה הבאה.‬
‫לא, רגע.‬
‫רגע. אל תיסחף, גסטון.‬
‫תירגע. תתקדם לאט.‬
‫תן לי. אני אטפל בזה.‬
‫אסדר לך מנג'ר.‬
‫איזה מנג'ר?‬
‫מנג'ר צעיר…‬
‫בעצם, קוראים לו…‬
‫עלי.‬
‫והוא…‬
‫מעולה. בון בון.‬
‫טוב, תקשיב, ז'ראר.‬ ‫נחגוג לכבוד החדשות הטובות.‬
‫קדימה.‬ ‫-אתה משלם הערב?‬
‫קדימה.‬
‫קדימה, כן? או קדימה…‬
‫קדימה. כן.‬
‫אוקיי.‬
‫נורה, בבקשה.‬ ‫-כן, אדוני?‬
‫אני רוצה סול שלם,‬
‫ספגטי, מרגז,‬
‫אנטרקוט, ברבוניה,‬
‫סרגוס שלם, באס שלם,‬
‫טלה, עגל,‬
‫קוסקוס, פאייה,‬
‫קוסקוס עם לוביה,‬
‫סרגוס ובוכא לכולם.‬
‫בוכא לכולם. זה…‬
‫תודה.‬
‫זה…‬
‫יקר. מאוד יקר.‬
‫מי זה?‬ ‫-לא יודע.‬
‫מי זה?‬
‫זו אלודי.‬
‫פאק.‬ ‫-לכי…‬
‫תסתתרי.‬
‫אלודי?‬
‫כן. אפשר להיכנס?‬
‫אלודי!‬
‫ערב טוב.‬ ‫-מה המצב?‬
‫בסדר.‬ ‫-מזמן לא התראינו.‬
‫כן. קניתם מסחרית חדשה?‬
‫מה? כן.‬
‫היא של אבא שלי.‬ ‫הוא אוהב מסחריות משנות ה-80.‬
‫"כשגבר אוהב מסחרית."‬
‫מישל סרדו.‬
‫אני רוצה לדבר עם לודמילה, בבקשה.‬
‫למה? נראה לי שהיא ישנה. יש בעיה?‬
‫היא התקשרה למשטרה‬ ‫ואמרה שהיא נעולה בחדר שלה.‬
‫מעולה.‬
‫איזו בדחנית. זה משוגע.‬
‫היא עשתה את זה?‬
‫היא בת 90 ועדיין מתבדחת.‬
‫היא לא מפסיקה.‬
‫מתיחות! היא הרימה את הטלפון באיזה יום.‬
‫היא אמרה, "הלו? היי לואי!‬
‫מה שלומך?‬
‫נו?‬
‫מה שלומך?"‬
‫אפשר לראות אותה, בבקשה?‬
‫ואז פשוט ניתקה.‬
‫אלה רק מתיחות קטנות.‬
‫היא בת 90, אחרי הכול.‬
‫אפשר לראות אותה עכשיו?‬
‫בטח.‬
‫אקרא לה, אדוני.‬
‫סליחה, אקרא לה, גבירתי. תישארי פה.‬
‫היא רוצה לראות את לודמילה.‬
‫את חייבת להיכנס.‬ ‫-לא.‬
‫השתגעת!‬ ‫-חייבים!‬
‫לא!‬ ‫-תפסיקי!‬
‫רגע.‬ ‫-לא אעשה את זה.‬
‫שיט!‬
‫אוליב! אתה ומסלסל השיער שלך!‬
‫שרפת פיוז.‬
‫סליחה, אלודי. נשרף פיוז.‬
‫חשוך לגמרי.‬
‫זה בסדר.‬ ‫-סבתא!‬
‫סבתא, איפה את?‬
‫סבתא.‬
‫מה עשית?‬ ‫-הייתי בשירותים.‬
‫מה את אומרת! באמת יש ריח של חרא.‬
‫לא אכלת אורז לבן, נכון?‬
‫מה?‬
‫בואי.‬
‫הנה היא.‬
‫סבתא, מישהי באה לראות אותך.‬ ‫-מי זו?‬
‫זו אלודי. זוכרת אותה?‬ ‫-מתוקה, יש בעיה?‬
‫אני צריכה לשאול אותך.‬
‫זה לגבי שיחת הטלפון?‬
‫ידעתי.‬
‫ז'ראר ואני דפקנו את הראש אתמול.‬
‫היינו גמורים.‬
‫הייתי מסטולה לגמרי.‬
‫סבתא. את צוחקת.‬ ‫-אוקיי.‬
‫אז את מרגישה טוב יותר אחרי השבץ?‬
‫כן.‬
‫מצחיק. את יודעת לגבי השבץ?‬
‫כן, אור סיפרה לי.‬
‫את עדיין מדברת לעיתים קרובות… עם אור?‬
‫כן, אנחנו יחד.‬
‫אז כן, אנחנו מדברות. זה…‬
‫אה, אוקיי.‬
‫חשבתי…‬ ‫-אידיוט.‬
‫ידענו את זה.‬
‫כמובן שידענו את זה.‬
‫ידעתי. כולם יודעים.‬
‫זה לא שאני בפעם הראשונה שומע…‬ ‫-טוב, ז'וזף.‬
‫שתוק.‬
‫אז לילה טוב.‬
‫תשמרי על עצמך, לודמילה.‬ ‫-כן.‬
‫ו… תירגעי עם המתיחות.‬
‫שמעת, סבתא? בלי מתיחות.‬
‫היית מעולה.‬
‫גם אתה.‬
‫אל תדאגי. לא אספר לאחרים.‬
‫תודה.‬
‫רק תיזהרי שלא תראה את האזיק האלקטרוני.‬
‫כן.‬
‫אין בעיה.‬
‫מה זה?‬
‫רודאו?‬
‫לא אהבת?‬
‫אני אוהב… לנעול מגפיים כשאני עושה אהבה.‬
‫לכן לא הייתי בשיאי בפעם הקודמת.‬
‫אין לזה קשר לאזיק האלקטרוני?‬
‫ה…‬
‫או לגראס שאתה מעשן בסתר?‬
‫אוקיי.‬
‫חשבתי שאני מסתיר את זה, אבל…‬
‫אני לא שופטת אותך. לא אכפת לי.‬
‫תפסיק כשתרגיש טוב יותר.‬
‫ולא תישאלי לגבי האזיק? כלום?‬
‫אני מחבבת אותך.‬
‫זה כל מה שאני צריכה לדעת.‬
‫לא, תישאר איתם.‬
‫נראה לי שאהבתי.‬
‫לא, היא באה.‬
‫היא פשוט לא רגילה לעבוד כל כך הרבה.‬
‫לכן היא כל כך עייפה.‬
‫לא מעניין אותי.‬ ‫-כמובן.‬
‫לא מעניין אותך. זה נורמלי.‬
‫קדימה.‬
‫בטח. אלך לראות מה היא עושה.‬
‫אוקיי. תכף אחזור.‬
‫פאק!‬
‫מה את עושה?‬ ‫-איזה בלגן. כיוונתי שעון מעורר.‬
‫נראה לי שלא חיברתי טוב את הטלפון לחשמל‬ ‫לפני שהלכתי לישון.‬
‫היא פה. הנה.‬
‫ואדים, אתה בסדר? ישנת טוב?‬
‫סבתא האהובה שלי! אני כל כך אוהב אותך.‬
‫מה אתה עושה?‬ ‫-מחזיר לך את הלחי למקום. היא התנתקה.‬
‫בובל'ה שלי.‬
‫מספיק. תתחבקו אחר כך.‬
‫תסתכלי עליי פעם אחרונה. מושלם. זהו.‬
‫איזה שובב.‬
‫זו הפעם האחרונה.‬
‫כן. סליחה, ואדים.‬ ‫לא התעוררתי. זה לא יקרה שוב.‬
‫קדימה, לעבודה.‬
‫יום טוב, סבתא.‬ ‫-להתראות, בובל'ה.‬
‫קדימה. נתחיל ישר לעבוד.‬
‫את לא רוצה להתכרבל איתי?‬
‫קצת חם לי.‬
‫כן?‬ ‫-כן.‬
‫טוב, אור, את מתנהגת מוזר.‬
‫אנחנו כבר לא נפגשות.‬ ‫לא הזדיינו שלושה שבועות. מה קורה?‬
‫לא, אני יודעת. אני פשוט מותשת.‬
‫באמת.‬
‫אבא שלי מעמיס עלינו עבודה.‬
‫תקשיבי. די. מה העניין? יש מישהי אחרת?‬
‫תפסיקי להיות כזו דרמטית.‬ ‫אין אף אחת אחרת.‬
‫אז תגידי לי מה הבעיה.‬
‫ובכן…‬
‫אוקיי.‬
‫זה נכון שיש לי ספקות.‬
‫אני תוהה אם צריך לעשות הפסקה‬ ‫לחודשיים או שלושה.‬
‫לעשות הפסקה קטנה ולנשום.‬
‫את רצינית? ‬
‫הפסקה, זה מה שהצלחת להמציא? בחייך.‬
‫אור, תגידי לי אם יש מישהי אחרת. מי זו?‬
‫תפסיקי לומר את זה, לעזאזל.‬
‫יודעת מה? אעשה את זה קל.‬
‫זה נגמר. לא אזקתי אותך.‬ ‫אם את לא שמחה, את יכולה ללכת.‬
‫אוקיי.‬
‫מעולה.‬
‫אל תדאגי. אם יש מישהי אחרת, אגלה.‬
‫פאק.‬
‫לא ייאמן שהוא עבד עלינו ככה.‬
‫מה שג'ו עשה ממש פגע בי.‬ ‫אני לא יכול להעמיד פנים שכלום…‬
‫תמיד אמרתי שיש לו רק רעיונות רעים.‬
‫אני יודע.‬
‫בכל אופן, מותק, את מבריחה את כל החיות.‬
‫הקולות האלה חזקים מדי.‬
‫בוא נברח.‬
‫בוא נתרחק ממשפחת חזן. רק אתה ואני.‬
‫נסיים לתת את המתכון הזה לז'ורס‬
‫ונלך…‬
‫לאכול טאקו במיאמי.‬
‫טוב, קודם…‬
‫פאק! מה את עושה?‬
‫זה היה חזיר בר? מה ראית?‬
‫כלום. פשוט התחשק לי לירות. זה מתחיל לשעמם.‬
‫כן, את צודקת.‬
‫טוב.‬
‫שנלך?‬ ‫-כן.‬
‫את תופסת ראש, סבתא?‬ ‫-לא, זה אני, אידיוט.‬
‫מי זה?‬
‫סבתא, זה אני, ג'ו. הנכד שלך. את לא זוכרת?‬
‫כולם שוכחים אותי במשפחה הזו.‬
‫לא ראיתי את הילדים שלי חודשיים.‬
‫אני רוצה למות.‬
‫קח.‬
‫ואדים משגע אותי כל יום.‬
‫אני מתחילה להתחרפן.‬
‫אני מפחד שהם לא יזהו אותי.‬
‫השתגעת? בטח שיזהו אותך.‬
‫אבל הם יכעסו.‬
‫זה בסדר.‬
‫זה יהיה מרענן לעומת מה שקורה כאן,‬ ‫כשכולם מראים לי אהבה.‬
‫באמת.‬
‫אתמול הבאתי ביד לז'אן מולן.‬ ‫-וואו.‬
‫סבתא, על מה את מדברת?‬
‫הוא רכב עליי כמו על חמור‬ ‫וגמר לי על השיער.‬
‫סבתא.‬ ‫-סבתא, תפסיקי. את חייבת.‬
‫אקח אותה למעלה…‬
‫היא התחילה להשתחרר…‬ ‫-זה לא טוב.‬
‫זה לא אמיתי.‬
‫לפני שנלך לישון, יש לי מתנה קטנה.‬
‫זה הזין שלך?‬ ‫-לא.‬
‫מה זה?‬
‫בסוף החודש, שלוש הופעות באולימפיה.‬
‫ובשבוע הבא, תוכנית אירוח בשעות היום.‬
‫ריאיון בטלוויזיה?‬
‫מה זה?‬
‫הולכים?‬
‫ברוכים הבאים למיאמי ביץ'.‬
‫למה לא תכנית לילה?‬
‫אין לי אנשי קשר.‬
‫גייטן לאלודי, את בעמדה שלך?‬
‫לא, אני באה.‬
‫מתי אוכל לצאת?‬
‫תירגעי, לודמילה. תהיי בשקט.‬
‫עדיין לא הגיע הזמן.‬
‫מתי יגיע הזמן?‬
‫עדיין לא.‬
‫הקאמבק של אנריקו התחיל,‬
‫והאלבום אזל בחנויות בתוך ימים.‬
‫בתקשורת שמעו על התופעה הזו‬
‫וככה הבאז התחיל.‬
‫את עדיין מרגלת אחר האקסית שלך?‬ ‫תעזבי אותה כבר…‬
‫די. שתוק.‬
‫חייבים להבין שזה האלבום הכי נמכר השנה.‬
‫הוא הגיע לרמת יהלום!‬
‫זה מעולם לא קרה לאנריקו מסיאס.‬ ‫-זה מטורף.‬
‫מדהים.‬ ‫-זה מטורף.‬
‫ולאט לאט…‬
‫מעלים את זה ל-3,000 מעלות קלווין.‬
‫שלושת אלפים מעלות קלווין.‬
‫זהו. תראה. כל האורות נדלקים.‬
‫מה אתה עושה פה?‬
‫אני צריך לראות את הילדים.‬
‫כזה ראש קשה. כבר אמרתי לא.‬ ‫-אני יודע, אבל מצבי לא טוב, עאידה.‬
‫באמת. אני ממש מדוכא. אני צריך לראות אותם.‬
‫חמש דקות. אחרי זה אעזוב אותך בשקט.‬
‫בבקשה. באמת.‬
‫תיכנס.‬
‫תודה.‬
‫אני לא שומעת אתכם!‬
‫מוכנים להשתגע?‬
‫חמודה שלי.‬
‫נמאס לך לתקלט?‬
‫בסדר.‬
‫לקחת אסיד? את יכולה לספר לאבא.‬
‫כל כך התגעגעתי אליכם, אהובים שלי.‬
‫חמודים שלי, אבא תכף מסיים עם הבלגן שלו.‬
‫ובקרוב הוא יוכל לחזור‬ ‫ולראות אתכם בכל שבוע.‬
‫אולי אפילו כל יום, אם יחזיר אליו את אימא.‬
‫זה סיפור אחר.‬
‫מתחילים עם עוד סט.‬
‫שם. בשורש.‬
‫תחתוך.‬
‫מעולה.‬
‫זהו. זה טוב.‬
‫תודה, לודמילה.‬
‫קח. תלה את זה הפוך.‬
‫יהיה מוזר לא לראות אותך, ואדים.‬
‫זה יהיה הלם.‬
‫מה לעזאזל החרא הזה?‬
‫פאק!‬
‫מה הם עשו ללודמילה?‬
‫טוב. הוא הלך לישון.‬
‫אוקיי, טוב…‬
‫נראה לי שהגיע הזמן לראות‬ ‫כמה טוב הגראס-סטרמה שלי.‬
‫שיט. מי ניתק את הטסטר?‬
‫הסוללה ריקה.‬ ‫-לא אני.‬
‫סליחה, זו הייתי אני, ברנאר.‬ ‫האייפון שלי בטעינה.‬
‫לא נורא. לא משנה. נבדוק בדרך הישנה.‬
‫קדימה.‬ ‫-כן.‬
‫קח.‬ ‫-לא, אני לא יכול.‬
‫איזה טיפש אני. סליחה. לא אציע לך.‬
‫מה איתי?‬
‫סבתא, אני לא חושבת שזה רעיון טוב במצבך.‬
‫חולרות.‬
‫חולרות קטנים.‬
‫זה ממש מפיל אותך אחרי חמש שניות. זה מטורף.‬
‫הגראס-סטרמה שלך טוב בטירוף, אור. נשבע.‬
‫שיחקת אותה. את יודעת שהצלת אותנו.‬
‫באמת, בראבו.‬ ‫-כל הכבוד, אור.‬
‫בראבו, אור.‬
‫בראבו.‬
‫זה בלתי צפוי.‬ ‫-כן, בראבו, אור.‬
‫את אוצר. בראבו.‬
‫תודה, אחי.‬ ‫-בראבו, אור.‬
‫בראבו, אור.‬
‫ילד, נתקעת.‬
‫לא, אשא נאום.‬ ‫-מה?‬
‫אוי! לא הייתי צריך לקום.‬
‫לא, רק רציתי לומר כמה מילים.‬
‫עכשיו כשאנחנו… הודות לך, אור…‬
‫יצאנו אל ה"אור" מהסכנה…‬
‫ואפשר לתת את זה לאישה המשוגעת ההיא…‬
‫רציתי לנצל את ההזדמנות ולומר סליחה…‬
‫לכולכם…‬
‫על שבגדתי בכם.‬
‫זהו. ו…‬
‫ובגלל, בעצם,‬
‫שרציתי להגן עליכם.‬
‫חד וחלק.‬
‫חשבתי שאני עושה דבר טוב, אבל בעצם, כרגיל,‬
‫זה לא היה טוב. זה היה חרא.‬
‫אז אני מבקש את סליחתכם.‬
‫לא, אל תבכה ככה, ג'ו.‬
‫אני לא בוכה. זה הגראס-סטרמה.‬
‫כן, אתה בוכה.‬
‫בוא לכאן.‬
‫יודע מה? אולי אתה צודק.‬ ‫אולי אנחנו לא בנויים לזה.‬
‫כן.‬
‫מאוד עצוב.‬ ‫-אחי, סליחה.‬
‫אני לא רוצה שנריב. סליחה על האוטו שלך.‬
‫זה היה בטעות.‬ ‫-לא אכפת לי מהאוטו.‬
‫סליחה, הפלצתי.‬
‫יש לי גזים. לכו מפה. זה גרוע.‬
‫סליחה. אלה הרגשות.‬ ‫-פאק!‬
‫גם לך יש גזים?‬ ‫-שחררתי אחד. סליחה.‬
‫שחררת לחץ. מה קורה?‬
‫פאק!‬
‫אני לא בסדר.‬ ‫-גם אני.‬
‫רגע!‬ ‫-אור, שתי שניות.‬
‫אל תעשה את זה! לא!‬
‫זה יוצא!‬
‫תכף אחרבן במכנסיים!‬
‫קלם, תפתחי, בבקשה!‬
‫קודם אני!‬ ‫-הייתי לפניכם!‬
‫פאק!‬
‫לא, ג'ו. לא הפיקוס. לעזאזל!‬
‫סליחה, אבא.‬
‫מה קרה להם?‬
‫זה בטח משהו שאכלו.‬
‫מה? כולנו אכלנו את אותו הדבר.‬
‫הם כולם…‬
‫כולם…‬ ‫-אחרבן במכנסיים!‬
‫משהו לא בסדר עם הגראס.‬
‫תן לי את הקערה!‬ ‫-תחרבני בזה.‬
‫הפיקוס מגרד לי בתחת! לעזאזל!‬
‫איזה אסון. חרבנתי על הכלים.‬
‫רמת ה-THC היא 19. נורמלי.‬
‫רמת הרעלנים העצביים 90?‬
‫תשעים במקום 33?‬ ‫-כן.‬
‫זה לא גראס-סטרמה.‬
‫לא, עלי. לא, זה לא גראס-סטרמה.‬
‫מילאתי את עציץ הפיקוס.‬
‫זה גראס-לאקס.‬
‫פאק.‬
‫מתי ז'ורס מגיעה?‬
‫מחר.‬
‫לודמילה?‬
‫חרא בלבן.‬
‫תרגום כתוביות: כפיר מי-בר‬