Dobře.
Dobře, ale já si vezmu horní část obleku.
Ne. Vršek si nevezmeš, brácho.
Hodíme si mincí, když na to přijde.
Upřímně, není to blbý nápad?
Ty pytle jsme vyhodili před rokem.
Když tu trávu najdeme mokrou, k ničemu nebude.
Máš lepší nápad, jak získat tu Pastrávu, slečno Všeználková?
Ne.
Protože Jaurès bez otestování naší podělané trávy neodejde.
No tak. Hněme se.
Jistě, jdeme.
V nejhorším případě si o to střihneme. Tak to bude bez diskuze.
Už se mi chce zase srát.
Na. Ty si nasaď vrch. A ty si vem spodek.
Přestaň, Aure.
Jo, přestaň. Má pravdu.
Tak, od pasu dolů jsem nahý.
Přestaň.
Už toho mám dost. Přestaň se smát.
Mám venku koule.
Jsem připraven.
Jsi dobře vybavenej.
- Podívej. Nevejde se to. Je to moc malé. - Josephe, nech toho.
- Počkej, Olive. Padám. - Dej mi svou bundu.
Nasadím si botu.
Bota!
Ne, to nemyslíte vážně. Podívejte se na ten oblek!
- Přestaň. - Musíme jít.
Přísahám, venku je moc zima.
Pozor.
Je to přímo před tebou.
Je hrozná kosa.
- Děsná kosa! - Děsná kosa!
- Je to katastrofa! - Zamrzlo to, Jo.
- A musím se vysrat. - Jo, neser mi do toho obleku.
Doufám, že se vrátí i s těmi pytli. Přestaň se smát.
Raz… dva, tři.
PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
Rodinný
Podnik
- Cítíš to? To není dobré. - Je mokrá.
Všechny ty pytle jsou plné vody. Ta tráva je k ničemu.
- Zkus tenhle. - Ten není špatný.
No tak. Dej mi horký grog. Je mi zima.
- To je na sračku. - To nevadí. Moc seru.
- Tohle vypadá dobře. Vidíš? - Páni, je to suché.
Zdá se to být suché.
- Pokračuj. - Naval.
- Zkus to. - Zkusím to. Počkej.
No tak.
Musí to být 19 na 33, jinak je k ničemu.
My víme. Pokračuj.
LÁSKA
Dobře.
Devatenáct.
19, 33! Zatraceně!
- Ano! - Vyděsils mě!
Tak jo! Kurva, jo!
Díky, Béné.
Dobře. A co teď?
Jak zajistíme, aby Jaurès testovala správnou trávu?
Prosté. Tuhle dobrou Pastrávu musíme
dát na dno té bedny.
Proč na dno? To je pitomost.
Proč by brala zespodu?
Tak to vždycky dělá.
Sáhne na dno bedny, a to pak testuje.
Dělá to tak pokaždé. Zeptej se Oliva.
Pravda, nebo lež?
To je fakt na sračku.
Já nevím, bratře.
- Cože? Ty se nikdy nedíváš? - Ne.
Jo, musíš si být jistý. Nemůžeme to pokazit.
Ne, přísahám. Tohle bych si nepopletl.
Dobře, takovéhle věci vždycky popletu,
ale prosím vás. Věřte mi. Jinak je po nás.
Dobře, uděláme to. Musím si vzít masku.
Ztlumit světla ve stodole.
- Nesmí mě poznat. - No jo.
Kurva.
Takže…
Všichni spokojení?
Všechno šlo dobře?
Ano.
Moc spokojení.
- Bezva. - Dobře.
Uděláme malý test, abychom zjistili, co jste s Vadimem připravili.
Zatraceně.
To obvykle nedělá. Normálně sáhne dolů.
Říkal jsem ti to.
Tak.
Říkal jsem ti to.
Ongelooflijk.
Což znamená?
Bravo, Hazani.
Vážně.
Bravo!
Velmi dobře, Vadime. Mockrát děkuji.
Můžeš začít nakládat, Vadime.
- Dobře. - Děkuju.
Jsem spokojená.
Ale i tak je mi líto, že vás opouštím.
Ale taková je dohoda a vy jste své slovo dodrželi.
A teď mám recept na Pastrávu.
Jo a my jsme hrdí, že je ve vašich rukou.
A také bychom vám rádi poděkovali, že jste přijala naši nabídku.
Dobrá práce, Vadime.
Byl skvělý.
Hrozně milý, vždy včas a s úsměvem.
Odvedl skvělou práci. Bravo.
Zaslouží si potlesk.
Bravo.
Díky. Vyřídím mu to.
Než vás opustím,
připravila jsem pro vás ještě poslední dáreček.
- To je rozkošné. To jste nemusela. - Miluju čokoládu.
Ne, Jaurès! Co to děláte?
Nemůžu vás nechat jen tak odejít.
Jak mám vědět, že Pastrávu nevyrobíte i pro někoho jiného?
Slečno Jaurès, slibuju. Pastrávu už nikdy nevyrobíme.
Přísahám na Bénéin hrob.
Já ti věřím, Gérarde, ale nemůžu to riskovat.
Ne! Jaurès!
To není Ludmila. To je moje sestra. To je Aure.
To je moje sestra. Nemáte správný recept na Pastrávu.
Podívejte. Řekni jí to, prosím.
Řekni jí to.
- Počkejte! Tohle je Aure. Slibuju. - To je moje dcera.
- Jaurès! - Dobrý pokus, Josephe.
- Sbohem. - Ne!
Zasraná pistole...
Do prdele, ustřelila si hlavu.
Vidím její mozek.
Nikdo ani hnout!
Ne, to jsme nebyli my! To ona. Střelila se do hlavy.
To určitě.
Máte mě za hlupáka?
Babi?
Nedovolíme, aby s námi zametali nějací šmejdi.
Babi.
- Je mrtvý? - Já nevím. Myslím, že jo.
- Co budeme dělat? - Myslím, že tu někdo je.
Cože?
Kurva! Zase nás tu otravuje ta tvoje policajtka.
Do prdele!
Takhle ven nemůžu.
- Co budeme dělat? - Kurva.
Ne! Počkej, babi!
Počkej! Musíme schovat těla. Rychle.
Moje Béné.
Nemůžeš tady být. Právě jsem zastřelila kamaráda…
Nejsem hloupá. Co jste udělali s Ludmilou?
To jsem já.
Jsi blázen.
Opatrně. Co to děláš?
- Ta mrcha mě zatahala za vlasy. - Ne. Omlouvám se.
Dobře, babi. Běž dovnitř, prosím. Já hned přijdu.
Běž.
Kráva pitomá.
Co má znamenat ta maska?
Ach, tohle.
Připravujeme...
představení s babičkou...
pro...
Lorrisský domov důchodců.
- Těžká práce. - Přestaň, Aure.
- Ne, přísahám. - Ne, já vím, co se děje ve stodole.
Všechno jsem viděla.
- Všechno? Co jsi viděla? - Včera večer jsem šla do stodoly.
Včera večer.
Viděla jsem tu trávu.
Jo, trávu.
Sakra, trávu.
Celý rok jsi to na mě hrála?
Už chápu, proč jsi chtěla, abych změnila práci.
Je mi to líto.
Ale…
nemůžu přimhouřit oko.
Prosím tě.
Prosím. Nech si to pro sebe.
Bylo to naposled. Skončili jsme s tím.
Skutečně, je po všem. Přísahám.
Ne, tohle nemohu nechat být. Je mi to líto.
Jeden z vás se musí udat.
Nemůžeš chtít, abychom zvolili, kdo půjde do vězení. To je hrozné.
Ty nechápeš, že ti dělám laskavost?
Máte 48 hodin na to, aby se někoho udal.
Jinak přijdu pro vás pro všechny.
Do prdele.
Sundám ti ten náramek.
Tak co, holčičko?
Všechno v pohodě. Postarala jsem se o to, tati.
Proč tu byla Élodie teď?
Kolikrát nás bude ještě otravovat?
Říkal jsem ti, ať to s ní skončíš.
Nic se neděje, Josephe.
Všichni jsme ti říkali, ať to s ní skončíš.
Dobře. Uklidni se.
Neuklidním, jasné?
Tohle je vážné!
Říkám vám, ta idiotka už zase chodí s tou policajtkou.
- Cože? - Ne, nekřič tak na ni.
Pořád s ní chodíš?
- Jo. Dobře. Chodila jsem. - Ne, chodíš.
- Chodila jsem. - Dost!
- Sklapni. - Ne, ty sklapni.
Já tu kolaborantskou policajtku zabiju.
Uklidni se, Ludmilo. Už tak tu máme dvě těla.
Dobře. Počkejte.
Aure, kurva.
Nic se neděje. Řekla jsem ti, že nic neviděla, jo?
Ty jsi vážně kretén.
Snažíš se ty sračky hodit na mě?
Ne, nepřevracej to, prosím.
Ne, tvoje sestra má pravdu.
V těch sračkách jsme kvůli tobě.
Přestaň s tím, nebo si jdi tajně zahulit,
ale s tímhle na mě nechoď.
Takhle se mnou nemluv.
Takhle se mnou mluvit nebudeš.
Kouřit jsem přestal před měsícem, ty sráči.
- Máš na důkaz falešnou medaili? - Sklapni!
Takhle se mnou nemluv a tečka!
Dobře! Přestaňte! Už dost!
Už dost.
Zašli jsme příliš daleko.
Musíme jít na policii a říct, že to byla sebeobrana.
Dobře.
Ne, nemáme důkaz, že to byla sebeobrana. No tak.
Policie nás pošle přímo do vězení.
Víte, co ve vězení dělají lidem, jako jsme my?
Šukají je.
- Dobře, díky, drahoušku. - Kurva.
Vezmeme ta těla a zahrabeme je v lese,
a pak spálíme ta auta.
Já vezmu babičku do nemocnice.
Jsem nebezpečná sobě i ostatním.
Těla musíme naložit do Vadimovy dodávky.
A vzít si lopaty.
Bolí mě záda.
Jdeme.
Pojď, babi. Postarám se o tebe.
Čemu se směješ?
Musí tu být jeden, který se směje, jestli se na nás shora dívá.
- Kdo? - Kdo asi? Tvoje matka.
Proč?
Protože…
Vždycky říkávala...
že bychom měli prodávat víc než jen jehněčí a hovězí.
Nechápu, co je na tom legračního.
- Je to jen reflex. - Jsme v pěkných sračkách.
Napadlo tě zamyslet třeba nad Clémentine?
A co je s Clem?
Zatáhli jsme ji do toho. Není na to dělaná.
Jo, je kurevsky čistá. Je bezchybná. Je to anděl.
- Anděl? - Jo.
Clémentine je anděl?
Ta má do anděla pěkně daleko.
Ty to nechápeš. Neznáš ji.
Hovězí a jehněčí.
Seru na to. Je mi to jedno. Řeknu ti to.
Tvoje přítelkyně... v tom od začátku jela se mnou.
Co to říkáš?
Od začátku v tom jela se mnou.
Jak to myslíš?
Všechno to, co jsem udělal, abych vás vyděsil. Jela v tom se mnou.
Nakreslila svastiku na mámin hrob.
Jakou svastiku?
Jasně, tys to neviděl, protože to smyl déšť.
Dost, Jo. Přestaň lhát.
Nelžu. Olive, říkám pravdu.
Dělala to, aby tě od nás oddělila.
A jediný způsob byl tě přimět, abys skončil s obchodem.
Tak mi pomáhala.
- Přísaháš na život své matky? - Přísahám. Nelžu.
Jestli přísahá na svou matku…
- Na její život. - Můžeš mu věřit, Olive.
Říkám ti to, abys měl ucelený obrázek
a neříkal jí anděl, když není.
To je všechno.
Dobře, chápu.
Co to kurva je?
Co se děje?
- Podívej. - Co?
- Co se stalo? - Kde jsou těla?
To není možné. Jak vypadla?
- Který idiot nezavřel dveře, že? - To ty!
- Pamatoval bych si, kdybych nezavřel. - Gérarde, ty jsi to zavíral.
Zatracená práce. Zatracení idioti.
A ty řídíš jako maniak.
- Vždycky je to moje vina. - No, jo.
Tak jdeme. Netuším, kde jsou.
Jdeme. Pospěšte si.
- Měli by tu někde být. - Tamhle. Tam něco je.
Kurva.
To je Jaurès.
- Kde je ten druhý? - Nevím.
Počkej. Tamhle něco je. Podívej.
Co?
Kurva! Je to prázdné!
On nebyl mrtvý? Kurva.
To nechápu. Jak? Viděli jsme, jak to dostal.
Do prdele!
- Je tady krev. - Cože?
Tady je krev.
Šel tudy.
Musíme ho najít, než někomu řekne, že jsme zabili Jaurès.
- Ale my jsme Jaurès nezabili. - Já vím.
- Ale on to neví. - Uklidněte se.
S těmi svými zraněními nic neřekne.
V nejhorším případě zemře jako kanec mezi dvěma keři.
Nic víc se nestane.
Má pravdu. Daleko se nedostane.
Když ho najdeme, co pak? Dorazíme ho nožem?
Dobře.
Dobře. Máte pravdu.
Dobře, já vezmu ten prázdný pytel.
A vy dejte Jaurèsino tělo do auta. Do toho.
- No tak, brácho. - Mám problém se zvedáním.
Babi, pamatuješ, co jsme si řekly v autě? Žádné vtipy, jasný?
- Slib mi to. - Ano.
- Dobře. - Zdravím.
Dobrý den, doktore.
- Jak se daří, paní Rosenbergová? - Fajn.
Odstřelila jsem puškou zloděje.
Bylo to ve stodole plné trávy, kde už byla mrtvá ta žirafí ženská.
Dobře.
Dobře jste udělala, že jste ji přivedla.
Mám o ni opravdu strach.
Nebojte se.
Po pár týdnech intenzivní terapie by se měla výrazně zlepšit.
Dobře.
- Ano. - Dobře.
Vrátím se později a představím vás logopedovi.
Radši se seznámím s tvým ptákem.
- Tak zatím. - Tak zatím, doktore.
Do prdele. Vážně?
Do prdele.
- Pořád ho máme za zadkem. - Taková pijavice.
- Vede se dobře? - Ahoj, Gaëtane.
Nemůžete tady být. Oblast je uzavřená. Pobíhá tu ozbrojený chlap.
Vážně? Kdo?
To nemůžeme říct.
Abychom se vyhnuli nebezpečí, doprovodíme vás domů. Je to bezpečnější.
To je od tebe hezké, Gaëtane, ale my jedeme jen do La Varenne.
Lituji, jindy.
Ne, je to jen rychlá pochůzka.
Nebudeme nic riskovat. Jeďte. Pojedu za vámi. Bude to bezpečnější.
Kurva. Pitomec.
Do háje. Dostali je.
Dobře, řeknu to znovu všem.
Tato oblast je až do odvolání uzavřena.
Dobře.
Tak za žádných okolností nevycházejte. Dám vám vědět, až bude po všem.
- Výborně. Díky, Gaëtane. - Díky, Gaëtane.
- Co ten polda? - Nic.
Tělo dejte do stodoly.
Cože? Tělo?
Zeptej se Joa. Vysvětlí to. Kde je Clémentine?
Myslím, že je uvnitř.
- Tak co je s tím tělem? - Brácho, neptej se.
Je tam tělo. Pomoz mi ho dát do stodoly.
Jdeme.
Tady jsi.
- Jsi v pořádku, zlato? - Ne, nejsem.
- Děláš si srandu? - Co je?
Nakreslila jsi svastiku na Bénéin hrob?
- Nedal jsi mi jinou možnost. - Chtěl jsem, abys to udělala?
Říkala jsem ti, že ti Joseph zapálil auto a dělal věci za tvými zády.
Nevěřil jsi mi, musela jsme se k němu přidat.
Proč? Koho to zajímá? Bylo to, abys mě měla jen pro sebe?
Abys od nich odešel. Zlato, mají na tebe špatný vliv.
Ale Hazanovi jsou rodina. Vždycky při mně stáli.
Jo a zatahovali tě do svých průserů.
A ty jdeš jako ovce.
Něco ti povím.
Radši budu Hazanovská ovce než Clémentinein pes.
To nemyslíš vážně. Jsem tvoje rodina.
My... jsme tvoje rodina.
Počkej. Co je to? Ty jsi těhotná?
Víš, jak to myslím.
Přestaň s hádankami. Jsi nebo ne?
Ne, nejsem! Jsem žena, takže musím být těhotná?
Ne! Proč to říkáš?
Protože tě miluju.
Opustíš mě, ale když řeknu, že jsem těhotná, zůstaneš.
Dobře, dost!
Je konec.
My dva jsme skončili. Tohle nefunguje.
Sbal si své věci, svůj nylonový kabát, imaginární miminko a jdi. Jo?
Teď mě nech být.
Můžeme ji hodit na dvůr.
Ne. Ani náhodou. Tady ji pohřbít nemůžeme.
Odtud nemůžeme. Všude kolem jsou poldové.
Gérard má pravdu. Tady Jaurès pohřbít nemůžeme.
Byl by tu její duch.
Nejde o jejího ducha, Ali.
Jestli bude policie Jaurès hledat, nechci, aby ji našli tady.
Jo. Policie a duchové... To by bylo moc.
Copak?
Ne.
Tati, vím, na co myslíš. A hned ti říkám, že ne.
- Kurva, ta mrcha byla těžká. - Sakra.
Jsi si jistý, že to klapne?
Samozřejmě. Neboj se. Ten chlap má 120 loveckých psů.
Za 30 vteřin to sní. Z Jaurès nic nezbude.
Bezva. Je to daleko?
Ne, neboj. Je to v pohodě.
Sakra.
- Kurva, to je Gaëtan. - Zatracený vůl.
Hlavně klid. Jo?
Já vím. Pohoda.
Jen klid. Chovejte se přirozeně.
- Ahoj, Gaëtane. - Všechno v pohodě.
Cesta je otevřená. Můžete jet.
Vážně? Bezva.
Chytil jste...
Jo nebojte se. Odvedli jsme svou práci. Kolegové ho chytili v lese.
Je to houževnatý prevít.
Jo, to jistě.
Říkal...
Říkal něco? Víte proč?
Nic.
Po té střelbě, kterou jsme mu uštědřili, mu není moc do mluvení.
Jo.
Uštědřili, co?
Pěkné.
Je mrtvý?
Jako by byl.
- Pochybuju, že přežije noc. - Bezva. Paráda.
No jo. To se stává.
To má blbé.
Dobrá práce, chlapi.
- Výborně. - Dobrá práce.
- Tak co vezete dnes? - Ale nic.
Jo, merguez.
- No jo. Merguez. - Merguez je skvělý.
- Mohl bych je večer udělat rodině. - Ne. To nemůžeš.
Ty jsou... Po záruční době.
Jsou zkažené.
Nedali jsme je do chladu.
Nemůžeme nic riskovat.
Jdou rovnou do popelnice.
Neplýtvejte.
- Musíme. - Pořádně je opeču. Mám je rád spálené.
Ne, říkají, že je to složité.
Je to složité.
- Zapomeň na to. - Musíš toho nechat.
Co se děje? Tajíte mi něco?
- Ne. - Vůbec ne. Co bychom skrývali?
To už nejsme kamarádi?
Počkej. Jestli na tom trváš, pár ti jich dám. Nechci tě naštvat.
Díky, Gérarde.
Na.
S radostí.
To je skvělé.
- Ahoj. - Ahoj, Gaëtane.
Ahoj, chlapi.
LÁSKA, JEN 24 HODIN...
Kurva.
Varoval jsem tě.
Olivier byl špatný společník.
Je to typ chlapa, který tě táhne ke dnu.
Zasloužíš si lepšího.
Neměla jsem se k tobě točit zády. Nikdy jsem si neměla Oliviera zvolit.
A stejně se mu ani nepostavil.
Klouzal po okrajích mé kundičky.
Klid, zlato.
- Některý věci by se neměly říkat. - Jo, promiň.
A to všechno je teď za tebou.
Teď jsem tady já. Neboj se.
- Postarám se o tebe. - Díky.
Jednou jsem mu strčila prst do zadku a nelíbilo se mu to.
Udělám čaj.
Nebyl to ani můj palec.
Koblihy miluju.
Dobře, už musím jít.
Enrico mě otravuje.
Enrico má zkoušku.
No jo.
- Zatím. - Zatím.
Je to dobré, babi?
Víš... Já tady taky nemůžu zůstat.
Dnes večer?
Dnes večer a...
pak taky.
Přijdou za tebou táta, Jo i ostatní. Nebudeš sama.
Nerozumím tomu.
Jo.
Musím udělat něco pro rodinu.
Budeš pryč dlouho?
Jo. Možná pět, deset let.
Doufám, že se za pět, deset let usadím.
S manželem…
dětmi…
v malém domku... v klidu.
Babi…
Miluju tě.
Ty to víš, že?
- Víš, že tě miluju. - Ano.
Merguez je dobrý, že?
Víš, když jsem byla malá, měla jsem spoustu párků.
Jo, já vím. Říkala jsi.
POLICIE
Pojď mi pomoct. Ještě musím spálit spoustu trávy.
Víš, synku...
život nám právě dal další lekci.
Když rodina drží pohromadě, jako my,
je nedotknutelná!
Nic se nám nemůže stát.
Policie!
Cože? Policie?
Pro nás?
K zemi!
- Cože? - Řekl jsem: „K zemi!“
Překlad titulků: Roman Placzek