EN ORIGINAL SERIE FRA NETFLIX
BASERET PÅ ROMANEN JURASSIC PARK AF MICHAEL CRICHTON
Hold ud!
Hjælp!
Hold fast, Ben!
Han er væk. Han er... væk.
Det er ikke sandt!
- Sammy. - Nej!
Vi kører tilbage.
Monosporet kører tilbage!
Hvad mener du med "tilbage"?
Da vi skiftede spor, endte vi på et nordgående.
Vi er ikke på vej til færgelejet. Vi er på vej væk!
Er der intet, der virker?
Vi må af toget nu!
Banen går nedad længere fremme! Der kan vi springe.
- Hvad? - Springe?
Der er alt for langt!
Der er ingen anden udvej!
En...
To...
Tre...
Nu!
Er alle uskadte?
Sådan da. Er du?
Knop. Hvor er Knop?
Jeg mistede hende af syne. Hun må være her et sted.
Knop?
Dinosaurerne er her stadig, blandt andre Toro og...
Knop!
- Knop! - Vi skal lede efter hende, ikke?
- Og Ben! Han er måske... - Hvordan? Vi aner ikke, hvor de er!
Meddelelse. Alle parkgæster skal gå til Færgeleje Syd
og evakueres straks.
Den sidste færge går om 60 minutter.
Vi når det aldrig! Der er alt for langt!
- Ikke hvis vi går lige nu! - Men Knop... Og Ben...!
Vi kan ikke lede efter Ben!
Ben er...
...væk.
Der er ikke tid til at lede efter...
Vi kan nå hen til færgen, men kun hvis vi går nu.
Den sidste færge går om 60 minutter.
Vi må afsted!
Gentager! Vi så jer på monosporet.
Vi møder jer ved færgelejet.
Darius, er det modtaget?
Bare tag til hen bådene, okay?
I må ikke stoppe. Bare løb videre!
De skal nok klare den, Dave.
Det skal de altså.
Løb videre! Kom!
Yaz!
Venner!
- Er du ok... - Ja.
Det er så...
- Hvordan kan du overhovedet gå? - Jeg er ekstremt motiveret.
Jeg har styr på det.
Hun kan ikke blive ved på den måde. Hvad skal vi gøre?
Hvad med at lave en båre?
Eller måske er der en genvej eller...
...tunnelerne! Kenji!
Kenji! Arbejdstunnelerne.
En må da gå til færgelejet?
Ikke, Kenji?
Vi kommer til færgerne på den halve tid.
Er vi sikre på, at "hr. VIP" ved, hvad han gør?
Kenji tog mig med herned.
Stol på ham. Vi er ude herfra på ingen... tid.
Alt ser anderledes ud i det her uhyggelige lys, okay?
Denne vej.
Nej!
Hvad?
- Det var her ikke før! - Hvorfor er der så mange porte?
Evakueringen. Parken er nok ved at lukke automatisk ned!
Vi må udenom! Denne vej!
Vi kan bruge den her som...
...en vandrestav.
Jeg er okay!
- Utroligt. - Kenji!
- Du sagde... - Meddelelse.
Alle parkgæster skal gå til Færgeleje Syd og evakueres straks.
Den sidste færge afgår om 30 minutter.
- Det hjælper ikke! - Bare prøv at huske. Træk vejret...
Hvad, tror du, jeg laver? Det var din idé, Darius,
så slap af!
Kenji? Darius? Den vej, vi kom fra... Hvor ender den tunnel?
Den går vel op i parken. Hvorfor...
Okay, sådan! Videre! Denne vej!
Er du sikker på, du ikke så seks teenagere?
Hvad? Nej, jeg så ikke seks unger blandt tusindvis af mennesker!
Denne vej. Fortsæt, tak.
Ser du, vi er faktisk midt i en evakuering!
Det har vi forstået. Hvor er Claire Dearing?
- Hvem? - Super!
Kom, Rox. Vi må tilbage og lede.
Ikke tale om. I skal evakueres.
- Vil du stoppe os? - Ja.
Det er mit job. I kan blive her og lede,
men den sidste færge afgår om 25 minutter, og I skal være med.
Hvad, hvis vi nægter?
Så, Gud nåde mig, skal I slæbes ombord.
Og hvis vi nægter høfligt?
Det er bare en compy.
Seriøst, Kenji? Den er kun 30 cm høj!
Og... ikke alene.
Løb. I en gruppe kan compyer...
Det er ikke tid til en tale, dinonørd!
Hvorfor ikke? Du har jo ikke ligefrem fået os tættere på færgelejet, hr. VIP!
Ja, beklager. Har du ikke en
"Overraskelse: Jeg er en møgtøs" -video, du skal optage?
Hey! Fald ned! I skræmmer den lillebitte compyfamilie.
"Skræmmer..."? Er du seriøs?
Vil du forsvare dinosaurerne efter alt det her?
Det er ikke hendes skyld, du fik os på vildspor!
Noget af det er hendes skyld.
Glem det, Yaz! Det er bare en telefon!
Hvad? Jeg fatter ingenting længere.
Venner! Stop nu bare...
Toro.
Her!
- Nu kender du vejen? - Vil du stoppe og spørge ham om vej?
Bare løb!
Vi kan ikke blive her! Færgen...
Løb!
"Udgang til Færgeleje Syd, 300 meter"?
Nej!
- Der må da være en dør... - Der er ingen udgang.
De må have forseglet det.
Kan ingen på det her sted træffe en god beslutning?
Darius, hvad gør vi nu?
Det ved jeg ikke.
- Du ved det altid. - Jeg ved det ikke!
Jeg ved ikke, hvad vi skal stille op.
Jeg vidste ikke, hvad jeg skulle gøre med Ben eller Knop,
eller da Indominus rex angreb.
Jeg traf bare dårlige beslutninger
og fik os i knibe.
I skulle ikke have stolet på mig.
Jeg skulle være blevet hjemme.
Jeg er en dinonørd, der spiller pc, og jeg er ikke god til det her.
Men det er du altså.
God til det.
Du er sikkert også god til at spille, det vil jeg ikke nedtone,
men ingen af os ville have vidst, hvad vi skulle gøre.
Men fordi du ikke gav op, gav vi heller ikke op.
Du holdt os i gang, uanset hvad nogle af os har gjort.
Du fik os til at føle, at vi er sammen om det.
Og det er vi.
Vi er et team. Vi er dit team.
Tingene bliver kaotiske.
Og det er okay, for når det sker...
Samler vi stumperne og holder ud.
Han nærmer sig.
Lad os se, hvad der er i kasserne.
Kom nu, noget spidst!
Kom nu, noget, der gør nas!
Kom nu...
Lægemidler?
Vi havde dem her i huset, da min far blev syg.
Det er komprimeret luft, som er ustabilt ved tryk og varme!
Måske kan de skræmme Toro.
Eller forvirre ham, mens vi finder en anden udgang.
Kenji, Brooklynn, last kassen på vognen.
Sammy, lav en sikring af bandager og tape.
Vi skal bruge noget at tænde med.
Tænd den.
- Yaz? - Jeg prøver! Den vil ikke tænde!
Vent! Håndsprit!
Det skal nok brænde!
- Tak, Ben. - Nu!
Kom nu.
Løb!
- Hvorhen? - Lige meget!
Tak.
Darius!
Er alle uskadte?
Overraskende nok, ja.
Vi gjorde det. Vi slog...
Ja! Sådan! Tag den, Toro!
Sådan!
Ja!
Jeg troede, det var forbi med os! Det var skræmmende!
Det bliver ikke bedre.
Skal vi vædde?
De er væk.
Alle er væk.
De kommer vel tilbage efter os?
Selvfølgelig.
Og indtil da har vi hinanden.
Ikke også, hr. VIP?
Helt sikkert, Dinonørd.
Hey, glem ikke "Superstjernen".
Ad.
Det skulle være sjovt.
Vi skulle være trygge.
Men vi anede ikke, hvilken rædsel der ventede os på øen.
Kløer, tænder, skrig...
Så meget skrigen.
- På trods af modgangen... - Vend båden om.
- ...giver vi aldrig op. - Vend den om lige nu.
Vi kæmper videre.
Det er det løfte, vi aflægger hver dag vi får.
Vi overlever.
Vi kommer hjem.
For uanset hvad der sker,
uanset hvad dette sted udsætter os for,
er ingen af os alene.
Tekster af: Helene Haabegaard