EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
BASERAT PÅ ROMANEN JURASSIC PARK AV MICHAEL CRICHTON
Håll i dig!
Hjälp!
Håll i dig, Ben!
Han är borta.
Det är inte sant!
- Sammy. - Nej!
Vi åker tillbaka.
Enspårsbanan åker tillbaka!
Vad menar du med "åker tillbaka"?
När vi bytte spår hamnade vi på ett norrut.
Vi åker inte till södra hamnen, vi åker därifrån!
Funkar inget här?
Vi måste kliva av enspårsbanan nu!
Spåret sjunker där framme! Vi kan hoppa där.
- Va? - Hoppa?
Nej! Det är för högt!
Det är det enda sättet!
Ett...
...två...
...tre!
Nu!
Är alla okej?
Typ. Är du det?
Knölis. Var är Knölis?
Hon försvann när jag slog i marken. Hon måste vara här.
Knölis?
Det är fortfarande dinosaurier här, inklusive Tjuren och...
Knölis!
- Knölis! - Vi måste leta efter henne.
- Ben! Han kanske fortfarande... - Hur då? Vi vet inte var de är!
Lystring. Alla parkbesökare ska till södra färjehamnen
för omedelbar evakuering.
Sista färjan avgår om 60 minuter.
Vi hinner inte på en timme! Det är för långt!
- Inte om vi går nu! - Men Knölis och Ben!
Vi kan inte leta reda på Ben!
Ben är...
...borta.
Vi hinner inte leta efter...
Vi kan ta oss till färjan, men bara om vi går nu.
Sista färjan avgår om 60 minuter.
Vi måste gå!
Jag och Roxie såg er på enspårsbanan,
vi åker till hamnen för att möta er.
Darius, hör du mig?
Om ni hör mig, gå till båtarna, okej?
Stanna inte. Fortsätt bara!
De klarar sig, Dave.
Det måste de.
Fortsätt! Kom igen!
Yaz!
Hörni!
- Är ni alla... - Jag mår bra.
Det är så...
- Hur kan du ens gå? - Jag är väldigt motiverad.
Jag klarar det.
Hon kan inte hålla jämna steg så här. Vad ska vi göra?
Vi kan inte stanna, ska vi göra en bår?
Eller så finns det en genväg eller...
...tunnlarna! Kenji!
Kenji! Underhållstunnlarna.
Nån måste väl gå till hamnen?
Eller hur, Kenji?
Den här tar oss till hamnen på halva tiden.
Är vi säkra på att VIP-killen vet vad han gör?
Kenji tog mig hit förut.
Lita på honom. Vi tar oss härifrån på... nolltid.
Allt ser annorlunda ut med de här läskiga lamporna.
Den här vägen.
Nej!
Va?
- Den var inte här förut! - Varför så många grindar?
Evakueringen. Parken måste låsas automatiskt!
Vi måste gå runt! Den här vägen!
Vi kan använda den som...
Käpp.
Jag mår bra!
- Otroligt. - Kenji!
- Du sa... - Lystring.
Alla parkbesökare ska till södra färjehamnen för omedelbar evakuering.
Sista färjan avgår om 30 minuter.
- Det hjälper inte! - Försök minnas. Andas...
Vad tror du att jag gör? Det var din idé att gå hit, Darius,
så låt mig vara!
Kenji? Darius? Var tar tunneln slut... som vi kom ifrån?
Den leder till parken, tror jag. Varför...
Okej, allihop. Så ja! Fortsätt framåt! Den här vägen!
Det var sex tonåringar. Såg du dem inte?
Va? Nej, jag såg inte sex barn bland tusentals människor här!
Den här vägen. Fortsätt, sir. Tack.
Vi är mitt uppe i en nödevakuering!
Ja, jag märkte det. Var är Claire Dearing?
- Vem? - Perfekt!
Rox, kom. Vi måste leta efter dem.
Nej, absolut inte. Ni evakueras.
- Stoppar du oss? - Ja, det gör jag.
Det är mitt jobb. Ni kan leta här,
men sista färjan avgår om 25 minuter och ni måste vara ombord.
Och om vi vägrar?
Då blir ni fysiskt förflyttade till den där båten.
Och om vi vägrar artigt?
Det är bara en compsognathus.
Allvarligt, Kenji? Den är typ 30 cm hög!
Och... inte ensam.
Vi måste gå. I grupp kan compsognathus...
Inte läge för undervisning, dino-nörden!
Varför inte? Du har inte direkt tagit oss i närheten av hamnen, VIP-killen!
Ja, förlåt. Har du ingen
unboxa och var en snorunge-video att filma?
Hallå! Lugna er! Ni skrämmer compsognathusfamiljen.
"Skrämmer"... Menar du allvar?
Försvarar du dinosaurierna efter allt som hänt?
Det är inte hennes fel att du gick vilse!
Vissa saker är definitivt hennes fel.
Släpp det, Yaz! Det är bara en telefon!
Va? Jag vet inte vad som pågår längre.
Hörni! Sluta...
Tjuren.
Hitåt!
- Vet du vart vi ska nu? - Vill du fråga honom om vägen?
Spring!
Vi kan inte stanna här! Färjan...
Sätt fart!
"Utgång till södra hamnen, 300 meter"?
Nej!
- Det måste finnas en dörr... - Det finns ingen utgång.
De måste ha stängt den när parken var klar.
Kan inte nån som kopplas till det här stället fatta ett bra beslut?
Darius, vad gör vi nu?
Jag vet inte.
- Du vet ju alltid. - Jag vet inte!
Jag vet inte vad vi ska göra.
Jag visste inte vad vi skulle göra med Ben eller Knölis,
eller när Indominus rex anföll.
Jag gjorde bara dåliga val, hamnade i trubbel
och förstörde allt.
Ni borde inte ha litat på mig.
Jag borde ha stannat hemma.
Jag är en dino-nörd som spelade tv-spel och jag är inte bra på det här.
Det är du visst.
Du är bra.
Du är säkert bra på tv-spel också, jag vill inte tona ner det,
men ingen av oss hade vetat vad vi skulle göra, Darius.
Men eftersom du inte gav upp gav vi inte heller upp.
Du fick oss att fortsätta, oavsett vad vissa av oss har gjort.
Du fick oss att känna oss som en grupp.
Det är vi.
Vi är ett team. Vi är ditt team.
Saker faller samman.
Och det är okej, för när det händer...
Plockar vi upp bitarna och fortsätter.
Han kommer närmare.
Låt se vad som finns i lådorna.
Kom igen, nåt spetsigt!
Kom igen, nåt som gör ont!
Kom igen...
Medicinsk utrustning?
Vi hade de här hemma när pappa blev sjuk.
Tryckluft, känslig för tryck och värme!
Det kanske skrämmer Tjuren.
Eller distraherar honom tills vi hittar en annan utgång.
Kenji och Brooklynn, lasta lådan på vagnen.
Sammy, gör en stubin av bandaget och tejpen.
Vi behöver nåt att tända den med.
Tänd den.
- Yaz? - Jag försöker! Den tänds inte!
Vänta! Handsprit!
Det här brinner!
- Tack, Ben. - Nu!
Kom igen.
Spring!
- Vart? - Vart som helst!
Tack.
Darius!
Är alla okej?
Överraskande nog, ja.
Vi klarade det. Vi slog...
Ja! Så går det! Där fick du, Tjuren!
Så ska det se ut!
Ja!
Jag trodde att det var kört! Det var läskigt!
Det blir inte bättre än så.
Ska vi slå vad?
De är borta.
Alla är borta.
De kommer väl tillbaka?
Självklart.
Och till dess har vi varandra.
Eller hur, VIP-killen?
Absolut, dino-nörden.
Glöm inte superstjärnan.
Usch.
Vi trodde att det skulle bli kul.
Vi trodde att vi var säkra.
Men vi insåg inte skräcken som väntade på oss på ön.
Klor, tänder, skrik...
Så mycket skrik.
- Trots alla svårigheter - Vänd båten.
- ger vi aldrig upp. - Vänd nu!
Vi fortsätter kämpa.
Det lovar vi varje dag vi får.
Vi överlever.
Vi kommer hem.
För oavsett vad som händer,
oavsett vad som väntar,
är vi inte ensamma.
Undertexter: Emilie Johansson