EN NETFLIX-SERIE
BASERT PÅ JURASSIC PARK AV MICHAEL CRICHTON
Førtisju.
Femti.
Han forlot oss.
Jeg kan ikke tro at han forlot oss.
Jeg skjønner ikke.
-Hvorfor ville Kenji gjøre sånt? -Tror man kjenner noen.
Ja, enig med dere.
-Hva tror du… -Fire, tre, to, én.
Alle er her.
Ålreit, folkens. BRAD-en patruljerer hver halvtime.
Det betyr at vi har 30 minutter på å finne en utvei.
Trodde aldri jeg skulle tilbake hit.
Trodde aldri jeg skulle hit.
Pappa, jeg tror ikke dette er en god idé.
Sist jeg sjekket var leiligheten 1 000 prosent dinoinfisert.
Sønn, jeg er ikke dumdristig.
Folkene mine har sjekket grundig rundt slik at vi er 1 000 prosent trygge.
"Folkene dine"? Selvfølgelig har du "folk". Det er så kult.
Jeg glemte hvor mange trappetrinn det er.
Folkene dine kunne vel bare båret oss opp?
Aldri vær redd for litt hardt arbeid, Kenji.
En kopi av den 68 millioner år gamle Sinoceratopsen
som ble oppdaget i Sør-Kina.
Er det boblebad her?
Fantastisk. Brukes bare på thanksgiving.
Et treningssenter!
Kenji, dette er fantastisk.
Du, pappa?
Jeg gjorde det rette tidligere, med vennene mine. Ikke sant?
Jeg vet det var vanskelig,
men du tok det valget du måtte for å holde dem trygge og unna trøbbel.
Og du beskyttet oss. Selskapet vårt.
Familien vår. Jeg kunne ikke vært mer stolt av deg.
Hva skjedde med Gaddi?
Altså, det er en morsom…
Det var dinoene. Jeg ville redde den.
Vi kan vel ikke gjøre noe med det nå.
Siden BioSyn vil se kontrollenheten i aksjon,
trenger vi dinosaurer å demonstrere med.
-Molina, jeg vil at du… -Jeg? Det kan jeg nok ikke.
Vel, jeg kan. Men jeg gjør det ikke. Jeg er bare et mellomledd.
Jeg jobber ikke for deg, så jeg slipper å riske noe.
Greit. Kenji, du har vært der ute før.
Har ikke Kenji gjennomgått nok?
Takk for dine tanker, doktor Turner,
men jeg lar sønnen min bestemme selv.
Kenji?
Jeg begynte å bli vant til å ikke løpe for livet fra dinosaurer.
-Jeg skjønner. -Virkelig?
Men jeg trenger ekspertisen din. Hvem andre kjenner denne øya like godt som deg?
Akkurat. Vel…
Du?
"Du"?
Det var litt av en entré, herr Hawkes.
Beklager, sir.
Jeg trodde en av dinosaurene hadde kommet inn.
"Sir"?
Kan vel aldri være for forsiktig når det gjelder dinosaurer.
Kom igjen, vi har mye å gjøre.
Vent, er dette folkene dine?
-Kom igjen! -Åpne!
Litt til venstre.
Ja, sånn, kanskje jeg kan få foten opp her…
Ikke tråkk meg i ansiktet neste gang.
Beklager, jeg trodde du skulle gå til venstre. Min feil.
Det må finnes en utvei. Tenk.
Darius, jeg vet at denne Kenji-greia er vanskelig…
Hva gjør du?
Finner en vei ut herfra.
Hvorfor lukter det så vondt?
Ganske sikker på at dette er kloakk.
Alle er her.
Varsel. Tomt rom. Start leteprotokoll.
Hei…
Den vet at vi er borte. Vi må dra.
Denne veien? Eller kanskje denne veien?
Vet ikke, vi må bare velge en.
-Ikke den veien. -Kom igjen.
Kan ikke tro det. Hawkes prøvde å drepe meg og ven…
De andre. Hvorfor skulle pappa ansette en skurk?
Faren din går faktisk overens med mange skurker.
Kash, investorene, Hawkes-fyren. Hvorfor det, tror du?
Du har rett.
Pappa er for naiv.
Nei, Kenji… Det var ikke det jeg mente.
Pappa. Jeg har ombestemt meg. Jeg blir med deg.
Utmerket, sønn. Godt å se at du gjør en innsats.
Vi går denne veien langs denne fjellryggen her.
Faktisk bør du ikke gå den veien.
Plantene tiltrekker seg ekle, bitende insekter.
Vi bør gå denne veien.
Bra jobbet, sønn.
Jeg visste straks at han ville bli et problem.
-Jeg kan ikke tro jeg stolte på ham. -Han var veldig selvgod i den dressen.
-Han prøver litt for hardt, eller? -Ja.
Og nå, takket være ham,
vasser vi i ekkelt toalettvann og jages av BRAD-er.
-Takk, Kenji. -Ja, takk, Kenji.
Kenji? Mener dere at dette er Kenjis feil?
-Ja. -Nei, det er åpenbart farens feil.
Ja, det gir mening.
Ikke forsvar Kenji bare fordi dere er kjærester.
Nei. Jeg forsvarer ham fordi han er uskyldig.
-En gang drittsekk, alltid drittsekk. -Hva?
Ja. Da vi møttes første gang, gjorde han narr av meg.
Burde visst at han ville gjøre sånt.
-Han kunne være litt utrivelig. -Gi dere, dere vet han har forandret seg.
-Kenji er annerledes. -Ikke nok, tydeligvis.
-Nei, ikke så annerledes. -Dere kjenner bare ikke Kenji som jeg.
-Darius, hva tror du? -Om hva?
Om Kenji.
Det du tenker, Sammy.
Det hjelper ikke. Jeg vet jo ikke hva jeg skal tro.
BRAD! Bak oss!
Underkastelsesprotokoll iverksatt.
Gå! Flytt dere! Den sprayer den bedøvelsesgassen.
Gå!
Denne veien!
Sammy!
Tror vi ristet den av oss.
Vent, hvor er Sammy og Darius?
-Hvor ble de av? -Jeg vet ikke.
Har du noe, Mae?
Nei. Trodde jeg måtte knytte skoen min. Trengte visst ikke det.
La meg minne deg på
at om du vil at de du bryr deg om skal være trygge, må du hjelpe meg.
Kult. Se på stego-platen. Ser fersk ut.
Gikk en Stegosaurus gjennom her?
De er planteetere, vi behøver ikke…
Kjøttetere er bedre for å vise teknologien,
men jeg kan bruke en planteeter som agn.
Etter deg.
-Hvorfor er du her? -Unnskyld?
-Vi trenger deg ikke. -Hva er problemet ditt, gutt?
Hva er mitt problem? Å, nei, jeg vet ikke.
At du kidnappet og truet meg og gjengen
over en teit laptop-greie.
-Hva er poenget ditt? -Hva er poenget mitt?
Jeg gjorde en jobb. Du og vennene dine kom i veien.
Nå skal jeg hindre at du og faren din dør.
Skal jeg bare tro at du er snill nå?
Bryr meg ikke om hva du tror. Det er faren din som betaler meg.
Så lenge du holder deg unna meg, har vi ikke noe problem.
Brooklynn!
Ja! Ben!
Kom igjen, vi prøver denne veien.
Det er varmt som i en ovn her.
Det forklarer varmen.
Gir denne greia strøm til hele øya?
Hvilken tunnel skal vi prøve?
-Denne? -Kanskje.
-Eller denne? -Kanskje.
Sammy, bare velg! Hva er det med deg i dag?
Hva det er med meg? Hva er det med deg?
Du snakker ikke om at bestevennen din låste oss inne.
-Det er for mørkt, jeg ser ingenting. -Det er dem!
Kom igjen!
Gå!
-Jeg trodde aldri jeg skulle være her. -Jeg gjorde det.
Visste at det var opp til oss å redde de barna.
Teknisk sett var det du som visste det,
men jeg støttet deg alltid.
Uansett, her er vi.
Hvor er dinosauren, Mae?
Jeg vet ikke hvor den ble av. Jeg gjør mitt beste.
Jeg tror jeg hører…
Nei!
Hva gjør du? Jeg ba deg holde deg unna!
-Hvorfor siktet du på pappa? -Det gjorde jeg ikke! Jeg siktet på…
Pass deg!
Hun er stresset og redd.
Men jeg vet ikke hvorfor.
-Frisk luft. -Deilig å være tilbake.
-Hva slags dinosaur var det? -Så ut som en Nothosaurus, tror jeg.
Merkelig at den var i kloakken.
Kenji var nok venn med den,
så ombestemte han seg vel, og låste den inne.
Kenji har ikke vært på øya lenge nok til det.
Vi vet ikke. Kanskje han visste om dette stedet hele tiden.
-Ja! Vent, det gir ikke mening. -Herr Kon er helt klart skurken her.
Han har manipulert Kenji hele tiden.
Den ekte Kenji vet favorittfargen min.
Han kan få oss til å le. Ja, han gjør feil,
men han gjør alltid det rette til slutt.
Men hva om det bare var det han ville du skulle tro?
-Beklager. -Seriøst?
-Stoler ikke på ham. -Kan vi snakke?
-Han leker med oss… -Du er som Kenji…
-Tankespill fra begynnelsen. -Brooklynn blir plutselig…
-…en helt annen. -Darius, jeg vet du og Kenji er nære.
Kan du hjelpe meg?
-De er redde for noe. -Darius!
Du har vært stille i hele dag. Hva tror du?
Vil du vite hva jeg tror? Jeg…
Jeg bryr meg ikke.
Dere prater bare om Kenji, men det hjelper ikke.
Vi kan ikke bekymre oss for ham. Det er det jeg bryr meg om.
Noe plager dem, og jeg vil finne ut hva det er.
Dere kan prate om Kenji hvis dere vil.
Men jeg er ferdig.
Jordskjelv.
Tekst: André H. Beisland