EN NETFLIX-SERIE
BASERT PÅ JURASSIC PARK AV MICHAEL CRICHTON
Vi kan lage forkledninger for dinosaurene.
Jeg sa ingen idé var en dårlig idé…
Uff da.
Ben og Darius har på seriøse tankefjes.
Tenk at jeg endelig fikk vasket disse.
Skoene dine ser akkurat ut som før.
Jeg ser at de er renere.
Hva tenkte du på?
Vi har ødelagt Herr Kons måte å lage dinosaurkontrollchips,
men han er alltid ett steg foran oss.
Vi må beskytte dem fra det han har i ermet.
Men forkledninge er visst ikke en mulighet.
Vet ikke hvorfor.
Dette er så fint. Varmt og koselige med en kopp kakao.
Synd vi ikke kan gjøre det for dinosaurene.
Det hadde vært lettere å holde dem trygge hvis alle var samlet.
Ja.
Hvor på Isla Nublar er alle dinosaurer venner?
-Vannhullet. -Nettopp.
Det er en god idé, Darius.
-Er det nok vann? -Det ville vært problemet.
Hva om vi fyller noen bøtter?
Kanskje vi kan distrahere dinoene med mat?
Ett ord: forkledning.
Se.
Et avløp.
Hvis vi kan tette det, fylles hele området med vann.
Hallo, vannhull.
La oss ikke feire ennå.
Vi må vite at det virker.
Og vi vet ikke når Herr Kon kommer tilbake,
så vi må handle raskt.
Akkurat. Hva trenger vi? Vann og dinosaurer, ikke sant?
Jeg har ordnet den andre.
Kinaputt er jenta mi, og jeg kan ta Pierce også.
Jeg blir med. Vi kan dra til Arktis og hente Engel og Rebell.
Fint. Brooklynn, Sammy og jeg kan tette avløpet.
-Greit? -Selvsagt.
Er beæret over å hjelpe så fine folk.
Sammy, jeg kommer til å savne deg.
Ikke om jeg savner deg først.
Flott.
-Det vi trenger, sultne dinosaurer. -Ikke sulten. Se.
De leker bare.
Som betyr de ikke skal noe sted på en stund.
Hva gjør du?
Vi kan ikke tømme når de er her,
jeg distraherer dem.
-Hvordan? -De vil leke, ikke sant?
Jeg skal gi dem noe å leke med.
Darius, nei, vent!
Hei! Her borte!
Elsker at han tror han kan gjøre alt selv. Jeg skal hjelpe ham.
Vent. Kanskje jeg burde gå. Du er mye bedre til å fly solo.
Nei, jeg mener du fikser dette.
Er du redd for å skitne til skoene igjen?
Jeg tror på deg. Team Sammy!
Hva om jeg trenger hjelp?
Kom igjen! Se her borte!
Ikke noe problem. Bare gjør deg ferdig med avløpet.
Alene.
-De er trygge utenfor kulda, ikke sant? -Det går bra.
Sist gikk det bra noen dager før de trengte arktisk opplading.
Vi må bare holde tritt med dem så lenge.
-Det var lett. -Nå trenger vi bare Kinaputt.
Fikser det, jeg løver.
For jeg skal lokke henne ut med løv.
Ben, jeg skjønner det.
Kinaputt! Hei, KP! Hvor er du, jente?
Ser du? Hva sa jeg?
Ok, gjeng!
Følg meg.
Sånn ja. Godt, ikke sant?
Kom igjen. Kom igjen.
Kinaputt er vanligvis så utadvent, hun holder seg for seg selv.
Ja. Dette er den største gruppen hun har vært med.
Det tar tid for meg å venne meg til store grupper.
Husker du hvordan jeg var da vi kom til Dinosaurleiren?
Hvordan vi begge var.
Det var bra jeg hadde Klumpen og du hadde Sammy, hva?
Jepp. Bestevennene våre.
Men har du noen gang tenkt du kanskje ville være
mer enn bestevenner?
Yaz? Klumpen er en dinosaur. Jeg tror ikke det vil fungere.
Akkurat. Selvsagt.
Du snakker om Sammy.
Jeg bare…
Jeg har vært forelsket i gutter før, så jeg vet hvordan det er.
Men jeg tror kanskje jeg føler det samme for Sammy.
Så…
Så?
Vet ikke hva jeg skal tro.
Jeg har ikke sagt det.
Jeg har ingen å si det til.
Vanligvis ville jeg gått til Sammy,
men jeg kan ikke, for det handler om henne og…
Følelser, stemmer det?
Ja. Hvorfor må det være så komplisert?
Det virker som Engel er enig.
Hvor er Kinaputt?
Kinaputt!
Ben, bak deg!
KP?
-Det funker! -Litt for bra.
Der er den!
Kom igjen!
De gode nyhetene er at vi fikk dem vekk fra vannhullet.
De dårlige er at vi er fanget.
Det burde holde. Vann går ikke gjennom deg, demning.
Kom igjen. Fyll opp fortere.
Å stoppe vannet fra å renne er ikke nok.
Men om jeg kan ta mer vann derfra, blir det kanskje det.
Greit, tre, vi fikser det. Det er bare deg og meg.
Enten leter du etter babybrachi fotspor,
eller så har du mye å tenke på.
Begge deler, antar jeg. Men aller mest det andre.
Vel, hvis du kunne snakke med Sammy, hva ville du sagt?
Her, jeg skal hjelpe.
Yaz, jeg skal snakke deg gjennom dette, for prating er min greie.
Det høres ikke ut som Sammy.
Ja. Hørtes bedre ut i hodet mitt.
Når jeg tenker på meg og Sammy, føles det fantastisk.
Og spennende, skummel, og overveldende, og…
Nevnte jeg "kult"? Men jeg vet ikke hva det sier om meg.
Og hvordan skal jeg finne ut av det?
Noe er galt.
Løp!
Det må være noe her som kontrollerer vannet.
Aha! Vannhull, her kommer vi.
De går ikke så lenge de vet vi er her.
Vi er bare tyggeleker for dem.
Det er ikke alt vi må bekymre oss for.
Hva gjør de om de ser oss?
Kanskje vi vil at de skal det.
Hvordan er kastearmen din?
Takk.
Kom igjen!
Hva?
Skrudde ikke Brooklynn dem av?
Kom igjen, Kinaputt.
Du kjenner Engel og Rebell. Ikke vær sjenert. Kom igjen.
Å, kom igjen, virkelig?
Nam.
Kom igjen.
Det er alt. Det er jenta si.
Hva har du tenkt å gjøre med, du vet, alt?
Gjøre? Jeg skal ikke gjøre noe. Jeg setter alle disse…
…følelsene på pause til vi kommer av øya.
Jo mer jeg prøver å finne ut av det selv, jo flere spørsmål har jeg.
Eller kanskje det ikke betyr noe å svare på spørsmålene nå.
Kanskje det viktigste er følelsene dine.
Og uansett hva de følelsene er om deg,
eller Sammy, eller noen andre, uansett hvor komplisert,
er det greit å la seg selv føle dem.
-Uautorisert livsform oppdaget. -Jeg vet det.
Si at vannhullet er fylt,
for jeg går ikke ned dit igjen.
Virkelig?
Vær så snill, vær dyp nok!
Ja!
Hei, folkens!
Sammy, dette er fantastisk!
Det viste seg at Team Sammy fikk jobben gjort.
-Har du gjort alt dette selv? -Ja visst.
Dere kom.
Hei.
-Rolig, jente. -Det går bra.
Det funker ikke. De kommer til å slåss.
Kom igjen.
Hei, du.
Jeg tror jeg endelig forstår Kinaputt.
Hun måtte bare gjøre ting i sitt eget tempo. På sine egne premisser.
Og hva med deg?
Jeg trenger ikke å ha alt klart nå.
Jeg kan ta meg god tid. Som Kinaputt.
Høres ut som en god plan.
Samme hva som skjer, vet du at vi støtter deg.
Inkludert Sammy.
Spesielt Sammy!
Vi må jobbe med det, Ben.
Bra jobba, Sammy!
Dinoene trengte et sted å slappe av, men det gjorde vi også.
Visste hun kunne klare det. Jenta er god.
Ja, det er hun!
Skoene dine blir sikkert også bra.
Se opp der nede!
Skal vi hoppe sammen?
Tekst: Mari Tufte Juvik