EN NETFLIX-SERIE
BASERT PÅ JURASSIC PARK AV MICHAEL CRICHTON
Skjemte deg virkelig bort med alle de bærene, hva?
Ikke vær redd. Hun er snart tilbake.
Går det bra, Fadoula?
Seriøst. Går det bra?
Jeg hadde glemt hvor godt det er å løpe.
Å virkelig løpe.
For moro skyld og ikke fordi noe jager oss.
Kan ikke si jeg forstår, men jeg er glad du koste deg.
Mer enn det.
Å være der ute ga meg tid til å tenke.
Jeg skal gjøre det, Ben. Jeg skal fortelle Sammy hva jeg føler.
Ja! Jeg er så glad på dine vegne. Hvordan? Når?
Aner ikke. Jeg bare…
Jeg gjør det når tiden er inne.
Hva med nå?
Middagen er på, damer.
Sammy?
Å, hei.
Ser ut som lille Eatie må jobbe med bordskikken sin.
Hva mener du? Jeg la den der med vilje.
Hei, Sammy…
Hei, Brooklynn og Darius.
Tenk å se dere her.
På møteplassen? Ja, hvem så det komme?
Hei, folkens.
Noe hell?
Ja. Jeg satte opp en drone for å patruljere rundt hele øya.
Vi får et varsel når de kommer tilbake.
Bra.
Vi sørget for at dinosaurene hadde noe å spise,
så de ikke angriper hverandre.
Vi gjorde det. Ikke for å skryte.
Men det gjør jeg, for det er vakkert, og vi burde være stolte.
Du har rett.
Ikke at det er noen i nærheten som setter pris på det.
På tide å endre det.
De som ser på, gjør dere klare til å bli forbløffet.
Noen av de mest utrolige menneskene jeg har møtt.
Filmer du oss?
Ja. Noen må vite at vi overlevde Nublar.
Og at vi er her nå.
Og vi beskyttet dinosaurer mot storviltjegere og…
En forferdelig hybrid.
To forferdelige hybrider.
Teknisk sett tre fæle hybrider.
En galning som ville tvinge dinosaurer til å slåss.
Til og med kjøttetere kan leke pent med planteetere.
Så vink til kameraet, folkens. Dere er ganske viktige.
Vil du ikke være med?
Nei. Det føles ikke som "meg" lenger.
Vi har vel alle forandret oss siden vi kom til leiren.
Å, ja.
Om jeg fortalte ditt gamle deg at du ville overleve i jungelen
og bli bestevenn med en ankylosaurus…
Jeg ville fått hjerteinfarkt.
Ja. Jeg ville ikke snakke med noen. I det hele tatt.
Bortsett fra meg.
Jeg fortsatte å snakke med deg, og til slutt måtte du svare.
Men Kenji sluttet aldri å snakke.
Jeg har tenkt litt.
Vi har gjort alt vi kan for å forberede oss på at de kommer tilbake,
men hvorfor vente til de gjør noe først?
Vi har overtaket.
Selv om han vet at vi slapp ut,
aner ikke Daniel at Brooklynn skrudde dronene og BRAD-ene av,
bortsett fra den Sammy traff.
Eller at vi flyttet de fleste dinoene til biomet i skogen.
Han undervurderer oss fullstendig. En stor tabbe.
Har du en genial plan for å overraske ham?
Ja. Vi fanger dem her så snart de lander,
tar droneflyet deres, drar til fastlandet og skaffer hjelp.
Det er en god plan.
Vi må bare få dørene til å holde seg lukket.
Det kan funke.
Og om den gjør det, har vi Kenji.
Vi har ikke noe valg.
Dessuten låste han oss inne først. Det er vel bare rettferdig.
Du har rett. Det er det vi må gjøre.
Jeg kan få dem til å låses, men ikke automatisk.
Alternativ A, vis oss hvordan.
Alternativ B, kan vi ikke forkorte konsollen?
Sammy.
Du så meg vel ikke? Bra. Da vil ikke Mr. Kon det heller.
Din lille…
Sammy!
En liten advarsel hadde vært fint om dere testet dørene.
Det var ikke oss.
Hva skjer?
Sammy!
Kan du åpne den?
Jeg prøver, hele systemet fungerer ikke.
Takk.
Geotermisk energikjerne. Kritisk funksjonsfeil.
Tror dere det er jordskjelvene som gjør at kjernen svikter?
Kjernen får kraft ved å drille ned i jorda,
men om boret er nær en forkastningslinje, kan det forårsake jordskjelvene.
Flott. Hvordan kan vi fikse det?
Nei. Vi må gjøre noe, for…
Geotermisk energikjerne. Kritisk funksjonsfeil.
Vi kan ikke høre på det for alltid.
Husk at BRAD X-en fortsatt er der nede. Og den notosaurusen.
Den alarmen gjør det i det minste vanskeligere for dem å høre oss?
På en annen side.
Det gjør det vanskeligere for oss å høre dem.
Hold øye med gangveien og vannet.
-Yaz? -Ja?
Lukter…
…du det?
Jeg hadde glemt hvor mye det stinker her nede.
Lukter det verre enn før?
Vet ikke, men…
Ikke pust gjennom munnen, for da smaker du det.
Så ekkelt.
Vi er nesten fremme.
Det går bra.
Se.
Hva skjedde med den?
Den tapte vel mot notosaurusen.
Drillen var ute av stilling. Hele kjernen overopphetes.
Det er gassen. Ikke gå nær den.
Det er et biprodukt av energikjernen.
Kan være giftig. Og enda verre, kjernen overopphetes.
Hvis trykket øker, kan hele greia eksplodere.
Så lysene slukkes på hele øya?
Det hadde ikke vært noen øy der. Eller oss.
Hvis jeg finner en måte å puste på, kan jeg prøve å fikse den fra konsollen.
Ok. For å stoppe gassen må vi teipe igjen røret.
Jeg tror det er noe på sykestua.
Men vi kan ikke la notosauren dø her. Ikke sant?
Se på oss.
Vi kranglet ikke engang om vi skulle redde en dinosaur som ville spise oss.
Ja. Hva er galt med oss?
Det varer ikke evig, men dette kan stoppe gasslekkasjen.
Du vil trenge hjelp.
Er det greit for dere å ta henne med til sumpbiomet uten oss?
Ja. Men hvorfor ikke skogen?
Hun tilbrakte livet i tunnelene,
så jeg tror ikke hun er sosialisert nok til det ennå.
Hva med dere? Om gassen gjorde dette mot en notosaurus…
Kanskje dette hjelper. Var det flere av disse?
Ja. Vær forsiktig.
-Når er vi ikke det? -Du også.
Ikke vær redd. Vi klarer dette. Den dynamiske trioen.
Jeg vet det ikke er en greie, men det burde være det.
Jeg tar lekkasjen, dere prøver å kjøle ned kjernen. Klar?
Hvert 30. sekund går vi ut av gassen og møtes her igjen, for sikkerhets skyld.
Så fort vi hører dette.
Jeg slapp opp for luft. Men jeg tror…
Brooklynn?
Nei.
-Sammy? -Ja?
Jeg vet ikke hva du vil føle,
og føler du ikke det samme, er det helt greit.
Men jeg har prøvd å fortelle deg noe i hele dag,
og ventet på det perfekte øyeblikket, men det finnes ingen perfekte øyeblikk,
og selv om jeg nok fortsatt lukter som tunnelen,
og det ser ut som du har notosaurus-sikkel i håret,
og Ben står der,
kan jeg ikke vente ett minutt til med å si hva jeg føler.
-Det må bli nå. -Hva må skje nå?
Sammy, jeg liker deg godt.
En hel del. Mye. Og…
Se opp!
Ben!
Se opp!
Yaz!
Vent!
-Ben! -Akkurat.
Løp.
Brooklynn!
Brooklynn.
Brooklynn. Våkne. Kom igjen.
Hva skjedde?
-Går det bra? -Hodet mitt.
Du dro meg ut. Du reddet dagen igjen.
Å, ja. Filmer fortsatt. Der tok jeg deg i å være en helt.
Jeg føler meg ikke som en helt.
Hva er det? Du kan snakke med meg, husker du?
Føler meg som en dust som planlegger å fange eks-bestevennen sin
det øyeblikket han setter fot på øya.
-Jeg er ikke bedre enn ham. -Det er ikke det samme.
Virkelig? Hvordan?
Tro meg, Kenji mistet veien sin. Ikke du.
Hva om jeg bare forandrer meg? Alle liv eller død-situasjonene,
valgene mellom denne dårlige tingen, eller den enda verre tingen…
Det gjør meg til en jeg ikke kjenner.
Noen jeg kanskje ikke liker.
Vet du hvorfor vi ser på deg?
For lyset ditt skinner sterkt, Darius Bowman.
Ingen fæle valg kan slukke det.
Og jeg følger deg hvor som helst.
Sikker på det?
Jepp. Kom igjen. De andre venter nok på oss.
Vi klarte det.
Nå vil jeg bare ha en kald dusj.
Men først, Yaz, du prøvde å fortelle meg noe tidligere.
-Hva? -Tidligere i dag.
I heisen, før notosaurusen ble helt vill.
Det virket kjempeviktig.
Det var det.
Sannheten er at jeg har falt for deg.
Skikkelig.
Skikkelig hardt.
Jeg vet det. Jeg hørte deg tidligere.
Jeg ville høre deg si det igjen,
fordi jeg har ønsket å høre deg si det
siden jeg ikke vet når engang.
-Å, ja. -Ja, hva?
Ingenting, kanskje vi burde dra.
-Ja! -Ja!
Endelig er dere et par.
Jeg prøvde å gi dere et øyeblikk, men disse to er nysgjerrige.
Og du sa det ikke fantes perfekte øyeblikk.
Det ante jeg ikke.
Folkens, det er dronen. De er her.
Hva er det?
Det er ikke droneflyet, det er sikkert. Er det noen som kan kjøre båt?
-Kenji gjorde det. -Se.
De er ikke alene.
De er virkelig ikke alene.
-Er det Toro? -Ja.
Kenji kontrollerer ham.
Jeg kan ikke tro ham. Hva gjør vi nå?
Vi må stoppe dem. Det har ikke endret seg.
Hvor er Ben?
Tekst: S. Mile