EN NETFLIX-SERIE
BASERET PÅ ROMANEN JURASSIC PARK AF MICHAEL CRICHTON
I har ret til at være vrede på mig.
Tror du?
Tak for tilladelsen.
Tro mig, jeg forstår. Han kvajede sig.
Er det det, vi kalder det?
Han forrådte os. Han skuffede os.
Han lod os nærmest i stikken.
Men han ved, det var en fejl.
Han hjalp med at redde Knop.
I mine øjne er det nok til at få en chance til.
Og i betragtning af, hvad og hvem vi er oppe imod,
har vi brug for al den hjælp, vi kan få.
Jeg ved, der ikke er en magisk ting, jeg kan sige,
som vil gøre alt godt igen.
Men jeg er ked af det.
Jeg havde en idé om, hvem min far var, eller hvem jeg ønskede, han var.
Jeg bildte mig selv ind, at han ikke var en skidt fyr.
Jeg tog fejl.
Mig, tog fejl.
Ja, chokerende, ikke?
-Brooklynn… -Jeg havde en stor tale klar,
hvis nu jeg så dig igen.
Men nu er jeg bare…
Jeg troede, jeg kendte dig.
Jeg er stadig den samme.
Jeg beviser det. Uanset hvor lang tid det tager.
Vi får se.
Jeg har så meget at fortælle.
Først har jeg et nyt slagord, og det er kontroversielt.
For det andet har jeg skiftet mening om den bedste dag på ugen.
Det er tirsdag. Og jeg har en kæreste nu.
Vent, hvad?
Det er mig. Jeg er kæresten.
Velkommen tilbage, Kenj.
Endelig! Sammy og Yaz!
-Vi bør kalde jer… -For sent.
Jeg har givet dem et sejt parnavn.
-Darius. -Du er ked af det. Forstået.
Det er okay, hvis du ikke er klar til at tilgive mig.
Det er fint. Folk begår fejl.
Er alt så i orden?
Ja. Jeg har bare travlt.
Hvis din far kommer derigennem, er der krig.
Du har ret. Han stopper ikke, før han får kodeordet.
Jeg håber, det er nok til at stoppe ham, for hvis han får de kontrolchips,
kan alle dinosaurer i verden falde under hans kontrol.
Det lader vi ikke ske.
Vi er okay, ikke? Sidder de fast?
Bruger han…
Toro.
Børn! Vi kender til jeres lille hule.
Der er ingen steder at gemme sig.
Kenji!
Gør det nødvendige.
Men lad Kenji være. Han kommer til fornuft.
Dinosaurerne skal væk herfra.
Jeg kan købe dig noget tid.
Jeg er med dig.
Vi kan ikke tage dem med til hulen.
Vi må finde et nyt sted at gemme babyerne.
-Jeg tager mig af de andre. -Det gør vi begge.
Kom nu. Kom så, Knaldperle.
Okay. Hvor er den?
Hvad leder du efter?
Fare.
Du kan høre mig.
Løb!
Nej.
Hvad sker der? De slapper bare af.
De lader sig inspirere af hende.
Der må være en grund til, at hun ikke går.
Hold fast!
Hallo!
Gode bevægelser.
Det var ikke så svært.
Jeg forstår. Det gør jeg.
Hvis alfahannen ikke rører sig, gør du heller ikke.
Men hvis de finder jer her,
forvandler de jer til zombier.
Kom nu! Flyt dig!
Kom nu, Pierce! Det er for dit eget bedste.
Det ville være meget nemmere, hvis vi havde tv og junkfood.
Brugte du det på dine små søstre?
Min ko, Bessie. Det stædigste barn, jeg har mødt.
Venner, de kommer!
Vi prøvede at sinke dem, men vores evner er begrænsede.
Hvad skete der? Hvorfor bevæger de sig ikke?
Vi er ikke sikre. Måske er tabletten i stykker.
Eller måske vælger hun at forsvare sit territorium
i stedet for at stikke af.
Utroligt, D. Du ved, hvad en T-Rex tænker.
-Hvor mange kan sige… -Du bør hjælpe Sammy og Yaz.
Er det det?
Venter vi på, at skurkene ringer på?
Nej.
Vi gør os klar til kamp.
Vi kan klare dem, ikke?
Jeg vil ikke gøre jer fortræd.
Jeg vil bare have kodeordet til min computer, så jeg kan arbejde.
Seriøst? Hvor dumme tror du, vi er?
Aftalen er meget vigtig for mig.
Alt, jeg har arbejdet så hårdt for,
mit firma, mit navn, er i fare.
Det forstår I godt, ikke, unger?
Det gør vi.
Derfor får du det aldrig.
Dette er min sidste gavmilde handling.
Giv mig kodeordet, så går vi.
Beklager, vi har glemt det.
Hallo!
Overgiver I jer?
Hej!
Det tager jeg som et nej.
Giv mig lige en hånd.
Jeg tager denne side.
-I går den anden vej. -Forstået.
Så det er din plan? Indse det, knægt.
Du har ikke en kinamands…
Skal jeg stadig redde dig?
Måske er du den samme.
-Vil du stampe først? -Jeg har fortjent det.
Kom så. Bliv.
Yaz, stop ham!
Nej, Knaldperle.
Pas på, Sam.
Vi må have fat i fjernbetjeningen!
Hvordan?
Af sted.
Vi er der næsten. Lidt længere.
Du bliver her i sikkerhed, okay?
Jeg er tilbage om lidt.
Godt, jeg fandt dig.
Jeg ville tale med dig personligt.
Af alle børnene derude har du det største hjerte.
Det var derfor, du endte i lejren.
Du kunne ikke holde ud at se din familie lide.
Ligesom du ikke vil se dine venner lide.
-Pas på! -Bag dig!
Hør engang.
I tror virkelig ikke, I børn kan vinde, vel?
Ved du ikke, at det aldrig kunne ske?
Sammy…
Du kan stoppe det, før en af dine venner kommer til skade eller det, der er værre.
Du skal bare give mig kodeordet.
Jeg kan ikke. Undskyld.
Men det kommer du til. For det er sådan, du er.
Jeg vidste, du ville give efter, da vi gik efter din familie.
Du virkede svag dengang, ligesom du gør nu.
-Jeg troede, Kash… -Kash?
Det var mig, der gav ordren.
Jeg giver alle ordrerne.
Den kamp derude,
hvordan vil du sige det til de overlevende, hvis der er overlevende,
at du havde en chance for at stoppe det?
Vi knuser dig.
Kom så, tøs!
Tak, min pige.
Lille Grovæder, pas på!
Hej! Giv mig tabletten.
-Aldrig i li… -Giv mig den nu.
Kenji!
Det var tæt på.
Takket være dig. Du aner ikke, hvad du laver.
Hvad mere forlanger du? Det virkede, ikke?
Fint. Bare tag den, okay?
Hvorfor?
Det var et dårligt kast.
Men du kunne godt have…
Hvorfor kom du tilbage?
Først svigter du dinoerne, og nu gør du det her?
Har du ikke gjort nok skade?
Bare indrøm det, D.
Det handler ikke om en tablet eller dinosaurerne.
Det handler om os.
Jeg skulle støtte dig og være der for dig.
Men det var jeg ikke.
Nej. Det var du ikke.
Darius, jeg…
-Kom så, afsted! -Toro!
Sluk den. Lad Toro forsvare sig selv.
Eller endnu bedre, den tager jeg.
Ja.
Hør her, D.
Jeg kan ikke ændre fortiden, men jeg lover,
at jeg aldrig vil svigte det, jeg holder af igen.
Ikke dinosaurerne. Og især ikke dig.
Tak, Kenji. Jeg er glad for, du er tilbage.
Kom her.
Jeg har savnet det her.
-Jeg troede, vi var… -Bare lidt endnu.
Vi må hellere gå.
Jeg tror, de omsider er trætte af os.
Kan du bebrejde dem? Vi lammetæver dem.
Pokkers! Jeg havde lige sagt det.
Så er det nok.
Hvad sker der?
Jeg troede, vi befriede dem.
Også mig.
De er på vej hen til Lille Grovæder.
Åh nej. Hun er i undertal.
Far, nej!
Nej!
Tekster af: Elizabeth Gunthel Hansen