Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
PČELINJAK
Ustala je? -Mislim da jeste.
Rugobice moje, jeste li dobro spavale? -Da.
Jutro, mama.
Ne zaboravi da ih zalivaš. U redu?
Izvoli. -Hvala ti, zlato.
Luiz, pusti vodu u jebenom toaletu!
Lulu?
Jesi li uzela stvari za bazen?
Kupaći kostim je na drugoj gomili.
Kler!
Požuri, propustićeš bus!
Mama, moraš s tatom da razgovaraš o Brazilu.
Ne znam hoću li imati vremena.
U gužvi sam, a kuća je u haosu.
Šta je to s tatom? Moj posao u restoranu neće biti dovoljan.
Tvoj tata će joj pomoći.
Kler, ne jedi tako brzo. To je odvratno.
Spremna sam. Gde si?
Odvratno.
Zbogom, rugobice. Želim vam lep dan. -Vidimo se! -Zdravo!
Lulu!
Želiš li sladoled? -Imam nastavu, mama.
Koji predmet? -Mislim da je matematika.
Zanima li nas to?
Ne.
Dođi, idemo na sladoled.
Svi stanite u red!
Misliš li da ona može da ima decu?
Marion!
Izgledaju li mi oči normalno?
Ne, vidi se.
Gde si bila? Čekali smo sat vremena!
Imala sam razgovor u restoranu.
Nemam šta da obučem. Sve je staro!
Ovo je čisti kič, ovo mi je premalo...
Ovo je patetično. Zar ne? Nemam ništa!
Ništa!
Ovo? Upomoć! On samo što nije stigao, a ja nemam šta da obučem. -Ko?
Neki računovođa. -Znaš li ti tog tipa?
Idemo u spa preko vikenda. Vi pazite na Lulu.
Ja imam planove. -I ja.
Pazite sad! Jedan, dva, tri!
Mama... -Gde su ti one dobre cipele?
Te me žuljaju. -A ove? Ili bele? -Ne, ne želim crne.
Želiš li ovo da probaš? -Ne. -Zašto ne?
Odvratna je. To mi je tvoj tata poklonio. Ne znam na šta je mislio.
To je prostačka haljina za kurve.
A ovo? -Prestani da se pomeraš.
To je primereno za računovođu? -Primerenije je za odlazak na selo.
Izgledam ženstveno. -Podsećaš me na Hajdi.
Dobro veče, Damijene. Jesi li za tursku kupku?
Prestani. -Ne funkcioniše?
Mama, pogledaj. -Prestanite da se smejete.
Pomozite mi!
Ne nosi se to tako.
Ne znam hoće li pasti na to. -Daj da vidim.
Zlatna je dobro izgledala.
U redu... Devojke, pojedite lazanje i sredite dnevni boravak.
Lulu, nemoj kasno da ideš na spavanje. Dobro?
Laku noć, rugobice moje.
Dobro se zabavite!
Znaš li da plešeš s loptom? -Hajde, Marion!
Ples s loptom...
Lionel Mesi. -Lionel Mesi.
To, gospodine, to je već drugačiji stil.
To, čoveče!
Možeš li da pojačaš zvuk? -Ko je zadužen za zvučnike?
To!
Radio Samir.
Dobro došli u Radio Samir!
Drago mi je da vas upoznam. Jako je vruće!
Gadno se znojimo.
Želiš li da se igraš?
Oprosti, ali moram da sredim.
Očajno se osećam.
Pogledaj ovo.
Kada odlaziš u Brazil?
Krajem avgusta.
Dobro...
Prestani!
Dođavola, Marion! Prestani!
Pogledaj, to je tata s novom ljubavnicom.
Čoveče!
Koji kreten.
Misliš li da ih je mama videla?
Ko je ta kurvetina?
Stvarno je odvratna.
Moraš da pišeš tati.
Želim da ukloni fotografije.
Ne želim da ih Luiz vidi.
Govorite o meni?
Lu, prestani da prisluškuješ pred vratima.
Sinoć nije trebalo da prisluškujem pred vratima.
Moja soba je tik do vaše.
Šta time želiš da kažeš?
Što? Misliš na Samira? -Mogu li ja ovde da imam privatni život? -Ne.
Reci mi! -Probudilo me...
Ništa se nije dogodilo! Bio je premoren. Spavao je na kauču.
Možda na kraju, ali na samom početku... Bila sam u sobi do vas.
Marion je htela da joj pričam šta je bilo na kraju.
Ja sam ovde spavala! -Prestani. Prestani! Neću više!
Mama...
Imaš li cigarete? -Ne.
Dodaj mi krpu. -Hajde, Lu, pokreni se.
Odvratno je prljavo. -Da ispraznim pepeljaru?
Luiz.
Pivo?
Ovo je za vas. Izvolite.
Sve se već osušilo.
Mama... -Da?
Mogu li ja u Marioninu sobu kad ona ode u Brazil?
Polako, nije još ni otišla.
Mogu li i ja? -Šta?
Mogu li da uzmem slobodarsku godinu kad budem starija?
Ne kaže se slobodarska nego slobodna godina.
Zašto me to pitaš?
I ti želiš da odeš?
Kler?
Lu?
Hoćemo li da te operemo?
Tome nema kraja.
Nikad neće proći.
Žao mi je.
Žao mi je, draga.
Mama je ostavila poruku. -Šta je napisala?
"Tokom noću sam otišla u bolnicu Sen Žozef.
Zvala sam vašeg tatu i rekla mu da preuzme svoju odgovornost.
On će doći da brine o vama.
Razvod može da čeka.
Izljubila sam vas dok ste spavale.
Nemojte odmah da mi dođete u posetu. Reći ću vam kad da dođete.
Mnogo vas volim."
Rekla je da više nikad neće ići u bolnicu.
Znala si da to nije istina.
Dođi, vreme je za doručak.
Ostavila je novac? -Nešto sitno.
Dolazite?
Nema zašto da dolazi. -Neka ostavi kreditnu karticu i neka ide dalje.
Lu...
Sve tri moramo da imamo isti stav.
Pritisni "plej".
Ne, ne, ne! On ima oklop, on je prvi.
Jao, to bode.
Imam puno novčića. -Ja imam pojačanje. -Šta? -Snagu.
Ovo je ključni trenutak?
Devojke, to sam ja.
Otvorite mi.
Devojke...
Tu smo, ali ne želimo da uđeš. Nemaš ovde šta da radiš.
Ne zafrkavaj me. -Samo nam treba kreditna kartica.
Otac sam vam. Imam pravo da vas vidim da znam kako ste.
Nemaš šta tu da tražiš.
Lu...
Otvorite mi!
Pusti me!
Kakav je to cirkus?
Izvoli.
Četiri meseca nisam ništa čuo o vama.
Pa šta?
Reci mi što sam ja tebi? Banka?
To sam ja?
Hej.
Dođi.
Šta ćeš raditi tokom praznika?
Marion pred kraj leta odlazi u Brazil. -Da?
Nisam znao.
Neverovatno!
Otišla bi bez pozdrava?
Stvarno misliš da mi nije stalo do tebe?
Hajde! Spakuj torbu.
Odlazimo.
Odvešću te nekuda.
Želim da budem s tobom, ali ne ovde. -Ne. Ne možeš.
Zašto ne mogu?
Hoće li tvoja nova žena biti tamo?
Mama ti je rekla da se tako ponašaš?
U redu...
Ja ću se pobrinuti za ovo. Ne brini se.
Dobro...
Mogu da dođem ovamo kad god poželite.
U redu?
Šta to radiš? -Odlazim.
To nije tvoje.
Ne želim da išta umišljaš,
ali rado bih pošao s tobom u Brazil.
Nećeš ništa da kažeš?
Dobro veče. Ko je to? -Moja sestra. -Tvoja sestra?
Pozdrav, sestro. -Pozdrav, gospođo.
Ja sam Stefan. Hajde, pokreni se.
Mogu da uradim ono što sam ranije uradila. -Volela bi to?
Ne baš. -Ponašaš se šašavo. Sve ćeš probuditi.
Moja sestra! -Sestrica! I ja želim poljubac.
Želiš poljubac? -Ne od tebe.
Ja sam Stefan ako ikad...
Kod kuće imam isti ovakav sto.
Zbogom.
I ja želim jednu. -Sestra ti nije nimalo zabavna.
Ako ikad... Ne znam da li sam se se predstavio. Ja sam Stefan.
Želim ti prijatno veče. Zbogom.
Želim ti prijatno veče. -Gubi se.
To je Stefan?
Pobogu! Lu je ovde!
Ostani tu. Zajedno ćemo spavati.
Želiš li da ga pozovem nazad da probamo utroje? -Gospode, odvratna si.
Jesi li dobro, mama?
Popij vode.
Prestani da blejiš u mene tim buljavim očima.
Jebi se.
Ovo je odlično. -Ovo je odlično.
Glupan.
Jače. -Možete da mi donesete jelovnik? -Možete da mi donesete jelovnik?
Naglasak. -Šta?
Moji prijatelji ne poznaju kuhinju Baije.
Kuhinja Baije je raznovrsna.
Kuhinja Baije je raznovrsna. -Ali pazite s biberom. -Pazite s biberom.
Prva vežba.
Nećeš biti potpuno sama. Kler će biti ovde.
Njena soba nije do moje. Neću više čuti...
Neću više čuti stenjanje.
Ti više nećeš čuti mene kako ujutro pevam.
Više te neću čuti kako vičeš. -Preseli se u moju sobu.
Stvarno?
Moraš da požuriš da te Kler ne pretekne.
Predlažem da odmah preselimo neke tvoje stvari.
Ovamo? Tako da budem u prednosti?
Ostaviću ti svoj bračni krevet.
Pozdrav, draga moja devojčice.
Uzeću ti kofer. -Hvala. Rugobice moje...
Tako mi je lepo što vas vidim!
Jeste li dobro?
Sve je uredno?
Daj mi to, zlato.
Kler, namestila si krevet! Neverovatno! Lulu, zamalo.
Nije loše. Malo je masno, ali je dobro.
Kuhinja je savršena.
Drago mi je što sam ovde.
Rugobice moje, imam bitnu objavu.
Odlazimo na put.
Nas četiri odlazimo daleko odavde.
Nas četiri! -Kuda idemo?
Idemo u Južnu Ameriku.
Objasniću vam.
Gledala sam dokumentarac o Čileu
i setila sam se da imam prijateljicu iz detinjstva
koja je tamo otišla da živi i koja se udala za Pedra u Santjagu.
Ona će nam tamo biti pouzdan kontakt,
Marion će odande moći da ode u Brazil.
Putujem za tri sedmice. -Nema veze. Otkaži kartu. Vratiću ti novac.
Zašto ne bismo započele novi život?
Mi možemo...
Možemo tamo da krenemo iznova.
Otkrićemo nov način života,
nove ljude, nov jezik. -Koliko dugo? -Šest meseci.
Neće biti dosadno. Tamo svašta možemo da radimo.
Šta ako poželimo da se vratimo?
Ostaćemo šest meseci pa ćemo odlučiti šta dalje.
Kako ćemo platiti put? -Prodaćemo ovaj stan. Nećemo tu biti čitav život.
Zašto se smeješ?
Jer si... -Odlična ideja.
Evo, ovo je uput za moj lek. Hoćeš da mi ga podigneš u apoteci?
Stvarno smatram da će to putovanje za nas biti odlično.
Ona je u euforiji, zar ne?
Smiriće se.
Stani, ne mrdaj. -Šta je?
Sranje.
Smiri se.
Kad da joj kažem da ja ne idem?
Pogledaj koliko je jastučnica. To nije dobro.
Ružne su.
To nisu stanovi. -Jesu.
Jedan sam videla juče. Sad više ne mogu da ga pronađem.
Bio je u lepoj maloj kući ispred koje je rasla bugenvilija.
Bila je u Santjagu preko puta sirotišta.
Ne jedi previše, draga! Pogledaj sestru.
Blizina sirotišta će biti odlična zbog puno dece.
Neće ti biti dosadno, vreme će ti leteti bez razmišljanja.
Pogledaj ovo.
Terasa s pogledom na more. To je stvarno gotivno!
Ima i bazen. -Da.
Šta se događa?
To bi trebalo tebe da pitamo.
Mogla si da mu kažeš da odlazimo.
Nije lepo lagati.
Ili me smatraš budalom?
Pozovi sestru, onu koje nikad nema.
Reci joj da se vrati ovamo.
Biljke su genijalne. Misliš da su mrtve, a nisu.
Uvek se vrate u život.
Znatno su jače od nas.
Čak i kad misliš da više ničeg nema,
korenčići ispod zemlje se udruže
i zajedničkim snagama ponovo podstaknu rast. Ludo, zar ne?
Šta će se dogoditi sa svim ovim kad mi odemo?
Vidiš?
Sve smo izbacile.
U šoku si?
Osećam se laka kao perce.
Ovog vikenda želim da ispraznim vaše sobe.
Pozovi Kler. Ja sam je zvala bezbroj puta.
Marion! Probudi se! Mi odlazimo.
Kupiću nam karte.
Pomozi nam. Nemoj samo tu da stojiš.
Moraš da razgovaraš s Kler. Nije tu ovog vikenda.
Šta to radiš?
Donesi vreće za smeće!
Pobacaj sve ovo!
Možda shvati da odlazimo! -Stani malo!
Šta ona umišlja?
Mi smo porodica! Zar je ona to zaboravila?!
A ja?! Šta sam joj ja?!
Brzo! Moramo svega ovoga da se rešimo.
Sve strpaj u vreće. Ne želim to više da vidim!
Ne želim više nijednu stvar da vidim!
Sve ćemo to staviti u podrum.
Kler će se vratiti.
Ona trenutno nije dobro. -Prestani!
Prestani neprestano da je braniš!
Koliko sam ti puta rekla da je pozoveš?!
Ista si kao ona.
Vidim da nešto kriješ od mene.
Nemoj tako...
Pomozi mi.
Otvori jebena vrata!
Otvori!
Podivljala je?!
Ko si sad pa ti? -Drago mi je.
Ovo su tvoje stvari? -Da.
Nemoj... -Gubi se. Beži napolje!
Napolje! -U redu!
Vidimo se...
Znaš li šta se događa dok se ti opijaš?
Ma, jebe mi se. Kapiraš?!
Jebe mi se. Vidiš li šta je uradila s mojim stvarima?
Jadna moja sestrica, nije mogla da zaštiti mamicu.
Ja ću te zaštititi. -Ostavi me!
Hoćeš li da zaplakačeš?
Šta to radiš? -A kako ti izgleda to što radim?
Odlazim. Ne želim više da te vidim.
Pusti me! Pusti me da odem, dođavola!
Dođavola!
Oprosti.
Molim te!
Gušimo se.
Gušimo se, Marion.
Ničeg više nema.
Moramo u kupovinu.
Reci Kler da to obavi. -Ne javlja se na telefon.
Otvori prozor! Smrdi na dim.
Otvori ga sama.
Imaš dve ruke, zar ne?
Sranje!
Ovo je tvoj nered koji ja čistim!
Ja sam do sad 20 godina čistila tvoj nered.
Kako da ne...
Sranje...
Skloni se. Dobro sam.
Idi!
Dobro je, nije duboko.
Tako čvrsto stisni.
I tebi je noć bila loša?
Hoćeš da mi kažeš šta je bilo?
Koji ti je kurac, Marion?
Koji je tvoj problem?
Ne želiš da se zabavljamo?
To me ne zanima. -U čemu je onda stvar?!
Moraš da razgovaraš s Kler. Njoj se za sve živo jebe.
Ti vladaš svojim životom jer imaš svoj posao.
Pun mi je kurac brige o tebi sve vreme.
Osim toga, koga briga? Mi odlazimo.
Dođi. Idemo da se spakujemo.
Molim te, otvori mi.
Vašu majku su odveli u stanicu u centru grada.
Postala je nasilna nakon što je vaša sestra odbila da prođe kontrolu.
Tamo je zadržana. Takva je procedura.
Šta se to događa, Marion?
Šta? Sve četiri ste htele da odete?!
Vaša majka se već ranije ovako ponašala?
To je pravo pitanje!
Pardon. -Upravo vam je sve rekao.
Ne uviđaš šta se događa? -Ona to ne vidi. -Njoj se obraćam.
Ponekad je krhka. -Marion, ona nije krhka, nego je bolesna.
To nije isto. Njoj je potrebna pomoć.
Vi mora da ste Kler. -Jesam.
Vaš otac je mogao da prijavi pokušaj otmice, ali neće to učiniti.
Ako bude mirna, sutra je puštamo.
Luiz ostaje sa mnom.
Jesmo li završili?
Možemo li da idemo? -Da.
Gospodine! -Slušaj me. -Gospodine, molim vas, pustite je. -Pusti me!
Marion, zašto mi nisi rekla?
Oprostite, gospođo.
Marion!
Oprosti, ja sam kriva.
Ne govori to.
Hajde, kreni.
Gde je Luiz?
Tata će je sutra dovesti kući.
Zabrinut je. Trebalo bi da ga pozoveš.
Da je stavim ovamo? -Da!
Namazaću ti maslac.
Ovako iscedi. -Da onda sipam? -Da.
Još stavi.
Savršeno.
Lepa je okrugla, a ne kvrgava kao tvoja.
Pazi da nije predebela.
Ovako je dobro?
Nemoj, nemoj, kunem se!
Hajde, Lu! -Ne!
Molekularna kuhinja je za mene previše delikatna.
Više se oslanjam na intuiciju.
Eto, započele smo nečim ukusnim.
Evo je.
Napravile smo ti "branč".
Tu je sve što voliš.
Sve je žuto i belo. Tvoje tužne boje.
Dolaziš?
Mama, ti ćeš dobiti palačinku u obliku kornjače.
Moje devojke...
Hvala.
Želiš li? -Ne, hvala.
Nisi to još nikad probala.
Evo pa mi reci kako ti se sviđa.
Ne možemo da se pouzdamo da ćeš odvagati stvari.
Šta ću? To je moj stil.
Fino je. -Marion? -Daj mi da probam.
Nije loše. -Preteruješ.
Vidi, baš joj se sviđa.
Odlučila se za sigurno, za čokoladnu palačinku.
Sećate li se našeg odmora na Kritu?
Luiz, ti si imala četiri godine.
Zajedno smo bili nas pet.
Sećam se da smo jednog dana hodali po stenama
kako bismo došli do potočića.
Iako smo bili veoma oprezni...
Lulu, ti si bila veoma uzbuđena.
Stala si na jedan klimavi kamen i pala si.
Mnogo si plakala.
Rekla si da te boli rame.
Na kraju si se smirila.
Naredne sedmice...
S vremena na vreme si govorila da te boli ruka.
Mi smo rekli da si osetljiva.
Kasnije, kad smo se vratili kući, ti si se i dalje žalila
pa smo otišli da uradimo rendgen.
Ispostavilo se da si slomila ključnu kost.
Tako si provela čitavu sedmicu.
Samo si se s vremena na vreme požalila.
Ne znam da li shvatate,
ali sve ste vi stene.
PČELINJAK
MEDIATRANSLATIONS