Basert på boken 'Magiske Maurits og hans gløgge gnagere' av Terry Pratchett.
En dag da Kalle Kanin var uskikkelig,
tittet han over hekken på jordet til bonden Fred,
og det var stappfullt av fersk, grønn salat!
Kalle Kanins mage, derimot, var ikke stappfull av salat.
Dette føltes ikke rettferdig.
'Slettes ikke rettferdig.'
Sånn. Det var det. Det er åpningsordene i 'Kalle Kanin på eventyr'.
Men det er ikke historien du skal få nå.
Det du ser på akkurat nå, kalles et rammeverk.
En historie som pakker inn hovedhistorien som et varmt teppe rundt en baby.
Rolig der! Greit. Nå må vi sette i gang historien din.
Og den handler ikke om søte kaniner som bruker klær. Absolutt ikke.
Faktisk...
er din historie full av en masse...
Rotter!
Dere har rotter!
Rotter!
Snusende snuter, lurende ansikt, gjemmer seg de rareste steder.
Gnager alltid, klorer, plukker, klatrer, hopper, skriker og piper.
Grådige etter lekre godter. Slikker smuler fra egne totter.
De graver hull i vegg og vei. Prøv å fange dem, du finner dem ei!
Hei! Den katta kan snakke!
Rotter!
Dere har rotter, rotter, rotter!
Gnager her, slumrer der. De tisser på serviset her.
Ja, prøv å fange dem, forgift og skyt dem, stanse, jage og trampe på dem!
De myldrer med enorm smidighet.
Intet beist kan matche deres rene...
tilpasningsdyktighet?
Rotter!
Dere har rotter!
Rotter!
Det er jo egentlig ikke så mange.
Du trenger ikke mange rotter til en pest hvis de vet hva de driver med.
En rotte som bader i fersk fløte og roter i melet kan være en pest på egen hånd.
- En pest? - Vi er fortapt!
Du vil vel at vi skal betale deg for å bli kvitt dem?
Meg? Bare én enslig katt mot alt det der?
Ja, det stemmer at jeg er dyktig. Men én katt er langt ifra nok.
Men hva gjør vi da?
Dere trenger... Rottefløytisten!
Det er ikke rottefangeren! Ikke den ekte, i hvert fall!
Deres redning er ankommet! Kom igjen, bla opp, nå!
Åh, hå-hå! Det virker! Ja!
Ja!
Woho!
Hei! Hvor ble det av den snakkende katta?
Hvem hadde den briljante ideen om klippen,
svømminga og vannet opp i nesa mi?
Unnskyld! Det var meg!
Ideen bare slo meg, så da bare gikk jeg for det!
Det var artig! Det gjør vi igjen!
Det hadde en virkelig dramatisk effekt!
En sterk slutt i dramaturgien!
Jeg har en idé. Hvem syns at Knut skal gå og ta seg en svømmetur selv?
- Hvem er med meg? - Jeg!
He, he...
- Ja, det gikk jo ganske bra? - Sier katta som er fullstendig tørr!
Men se her! Cash! Kontanter!
Den lyden varsler alltid trøbbel.
- Morris? - Fersken, Fersken. For n-te gang.
Det er Maurits! Maurits!
- Ja vel, greit. Bli ferdig med det. - Vel, Morris...
Hvit Tornado synes ikke vi skal leve av lureri.
Å, er det det Hvit Tornado synes?
Vet du, noen synes at det er litt for mye tenking som skjer her.
- Og det tenker jeg at jeg er enig i. - Fersken har rett.
Med vår nye intelligens kommer også en samvittighet.
Vi må spørre oss: Er det riktig å lure menneskene?
Men... Lureri? Det er jo menneskenes eneste fokus!
De er så glad i å lure hverandre at de velger politikere til å gjøre det for dem!
- Men føles det riktig? - Det Hvit Tornado mener, er:
Trenger vi virkelig fortsette å gjøre det her?
'Gjøre det her'? Så klart ikke!
Jeg trenger ikke å være her i det hele tatt. Jeg er en katt, ikke sant?
Det er en mengde ting jeg kunne ha gjort, for folk liker katter.
Men i stedet velger jeg å hjelpe en gjeng utakknemlige gnagere
som ikke akkurat er menneskenes favoritt, kan man si! Enig?
Men jeg må minne dere på at det var dere som ville finne øyparadiset.
Paradis...
Ta fram den hellige boka!
- Du! Knut! Den hellige boka! - Å, ja! Eh...
Vær så god.
Ah! Det er hit vi er på vei!
Et ideelt land der dyrene snakker
og lever side om side med menneskene, i fred!
Å, se! Dyr som bruker klær!
En kanin som går på bakbeina og har på seg en blå dress.
En rotte som heter Rupert og en røyskatt som heter Rafael.
Slangen er en liten rakker, da.
Men ta det med ro, det skjer aldri noe virkelig fælt der.
Det er paradis!
I Kalle Kanins land er det ingen gift! Det er ingen feller!
Ingen av dyra eter andre dyr. Det er paradis!
- Vi er nødt til å finne dette stedet! - Ja, tommel opp!
- Du har vært der, ikke sant, Morris? - Jeg? Den magiske Maurits?
Nei, ikke personlig. Men jeg har snakket med mange andre katter som har vært der.
Det er en øy. En nydelig øy, langt, langt borte.
Og for å komme til øya, trenger vi hva? Båter, ikke sant?
Og for å skaffe båter, trenger vi penger, ikke sant?
Vi må fortsette å tjene penger! Forstått?
Fint. Da er vi enige her. Knut! Vi stikker.
- Vårt neste mål er denne veien. - Ok! Kommer!
Kanskje én gang til, da.
Men faktisk løy Maurits.
Det er det fine med et rammeverk, ser du.
Jeg kan fortelle deg ting du ellers ikke ville ha visst.
Som at jeg kan fortelle deg at Maurits ikke snakket med andre katter,
fordi ingen andre katter kunne svare ham.
Maurits var like unik som rottene.
Han visste at penger var viktig, og løy til rottene for å skaffe mer.
Sannheten er at han sparte penger til en regnværsdag,
så han kunne lage seg en svært luksuriøs pensjonsplan.
Og nå vet du at Kalle Kanin er viktig i historien om magiske Maurits
fordi rottene tror at han er ekte.
De tror at de kan finne et land hvor alle dyrene kan snakke,
og leve lykkelig alle sine dager.
Bonden Fred åpnet døren og så alle dyrene i Hårreisa stå og vente på ham.
'Vi klarer ikke å finne Kalle Kanin', ropte de.
Hvis det låter illevarslende, er det fordi det er...
Et frampek! Det er på en måte et løfte til deg.
Det lar deg vite at hvis du følger historien videre, så vil det bli...
Stygt! Veldig stygt!
Dere er de beste rottefangerne her, og dere har gjort en god jobb.
Det er ingen rotter noe sted her i byen...
Tusen takk, herr borgermester!
- Som vi kan se. - Hva er det da?
Det er bare at maten her i byen fortsetter å forsvinne.
Den blir bare borte.
Vi er midt i en hungersnød!
Hva er det du prøver å si? Eller faktisk sier?
Det jeg prøver å si, eller antyde veldig sterkt,
er at det må være en kobling.
- En kobling? - Rottene. Maten.
Ganske merkelig, er det ikke?
Apropos det. Denne nye fyren i byen, deres arbeidsgiver. Hva var det han het?
- Sjefsmann. - Sjefsmann, ja, ja.
Men med alle klærne, og skjerfet og hatten, kan jeg ikke helt se ham...
- Merkelig, sier du? - Ikke så merkelig, da.
Har du vurdert
at det du har her, med den manglende maten,
er et mysterium?
Mysterium? Å ja, det er riktig!
Og med rottene borte, det er jo ingen igjen,
så er den faktoren ganske enkelt urelatert!
Urelatert!
Alltid hyggelig å gjøre forretninger med deg, herr borgermester.
- Mamma? - Hva er det, vennen min?
Jeg er sulten!
Hva om vi plukker noen løv fra bakken
og lager løvsmørbrød uten brød, bare løv, med liksomsyltetøy?
Hodet lavt, stille som mus!
Husk på at dette er en ny by. Garantert nye feller, og gift.
Tillat meg.
Hvorfor har vi på oss klær? Det er jo bare tull!
Med mindre vi er på scenen!
Hvit Tornado sier det er sivilisert.
Og beltebruk kan være verdt det.
Man vet aldri hva man kan trenge. Fortsett!
Ålreit! Vi stopper her!
Tredje tropp, følg med! Melis, Til Salgs, Sardiner og Delikat!
Dere er på tissevakt! Sett i gang!
Hører jeg ikke kvinnfolk som springer ut av kjøkkenet innen ti minutter,
er dere ikke de rottene jeg tror dere er!
Andre tropp! Løp-og-kjøp, BestFør, Spesialtilbud og Port Salut.
Dere er felleknuserne.
Vær forsiktig. Ikke stress. Aldri springe.
- Vi vil vel ikke være som den første musa? - Nei!
Riktig! Hva slags mus vil vi være som?
- Den andre musa! - Fordi..?
Fordi den andre musa får osten!
Har du et spørsmål?
Hva får den første musa, da?
Musefella, skjønner du?
Så kommer...
Knokkelrotta og tar deg.
Knokkelrotta?
Mhm.
Ålreit! Gå, gå, gå! Knut og Maurits er snart i posisjon!
Vet du hva som bekymrer meg, Hvit Tornado?
Hva er det som bekymrer deg, Mørklød?
At det ikke er noen lokale rotter her. Normale rotter.
Rottetunneler, ja. Rottelort i store mengder.
Men det er ingen faktiske rotter. En by som dette skulle vært full av dem.
- Det stinker, ikke sant? - Ja. Det lukter...
Det lukter som om det er et...
mysterium her!
Det er veldig stille her.
Det virker som gjengen ikke har startet pest-showet ennå.
50 cent for hver knerta rotte!
De virker jo alvorlige.
50 cent? Ha! Dette må være en rik by.
Det er bra. Det er veldig bra. Det betyr mer penger til meg..!
Til oss. Til oss! Så klart!
Ja, dette ser ut som en by med muligheter.
Har du lagt merke til at det ikke finnes mat her?
Det er rart for en handelsby.
Ja, særlig når man er sulten.
Som er min måte å si at jeg er veldig sulten!
Å, se! Denne er åpen!
Riktig god dag, sir. Vi ser etter noe å spise?
Ja vel. Vær så god. Rett under nesa di.
Å? Vel, da så! Hvor mye koster...
For seint! Den er borte.
- Men vi er veldig... - Og nå har vi stengt. Ha det!
Ha en god dag!
Maurits, hva tror du? Maurits?
Maurits!
Maurits?
Maurits..?
Det har alt man ønsker å ha i et kjøkken. Bortsett fra noe å spise.
Maurits! Vær så snill! Vi stikker! Før noen ser...
Fort! Klø meg på hodet! Det er en jente som stirrer på oss.
Hva? Hvem sier fortelleren ikke kan være en del av historien hun forteller?
Snakket den katten?
Hæ? Nei, katter kan ikke snakke. Alle vet jo det!
Jeg skjønner. Du tok med katten fordi det er hungersnød, og du vil selge den!
Det er to gode måltider på de beina der.
Hva? Spiser dere katter her?
- Ha! Tok deg! - Jepp, hun tok deg.
Vi har melk som har gått ut på dato, og et par fiskehoder. Det får duge.
Duge? Det er jo ideelt!
Kanskje vi ikke skal spise maten din hvis det er så lite?
Nei, nei! Faren min, som er borgermester, sier vi må være gavmilde.
- Fortell meg navnet ditt. - Knut.
Det holder ikke! Ikke noe hint av mysterier, bare et hint av Knut!
- Sikker på at det er ditt ekte navn? - Vet ikke! Jeg er foreldreløs!
Ja, sånn skal det låte! En mystisk fortid. Du ble stjålet ved fødselen, vil jeg tro.
Du er sikkert den rette kongen i et land langt borte.
De fant noen som liknet, og byttet deg ut. I så fall har du et magisk sverd.
Men det ser ikke magisk ut før det er tid for at du manifesterer din skjebne!
Du ble sikkert funnet på en dørtram.
- Det var en høyvogn. - Det er like bra!
Det er normal folkeskikk hvis noen spør hva du heter,
at man gjengjelder og spør om navnet deres.
Jeg heter Malisia Grimm, forresten.
- Hei sann... - Nei! Sardiner! Tilbake! Tilbake!
En rotte!
Nei, Sardiner, nei! Ro ned med den steppinga, da!
Beklager! Jeg har bare fått så veldig dansefot!
Ok. Jeg tror det er sånn her:
Denne rotta er helt klart en magisk rotte. Jeg vedder på at han ikke er den eneste.
Født slik, eller noe har skjedd med ham. Eller dem.
Og nå er de ganske intelligente, til tross for den steppinga.
Og katten er venn med deg, så hvorfor er rotter og en katt venner?
Det er nødt til å være en slags sammenheng. Ikke fortell det!
Jeg tviler på at man trenger å fortelle deg noe.
Det har noe å gjøre med rottepesten, sant? Alle byene vi har hørt om.
Dere gikk sammen med Knut.
Dere drar fra by til by og later som om dere er en rottepest!
Og Knut later som at han er en rottefløytist.
Alle følger etter ham, og dere tjener hauger med spenn, ikke sant?
Det hele er bare en ren svindel!
Hun har jo forstått alt, sjef!
Du sladrer vel ikke?
En snakkende katt og en snakkende, steppende rotte.
De vil tro at jeg dikter det opp, og jeg blir stengt ute fra rommet mitt som straff.
- Stengt ute? - Så jeg ikke får tak i bøkene mine.
Det er kanskje ikke så tydelig, men jeg leser en del.
-Faren min sier: 'For mye!' -Å ja.
Dette er spørsmålet: Hvordan lærte dere å snakke?
- I en ekte historie får vi et tilbakeblikk. - Tilbakeblikk?
Det er der man får bakhistorien. Sett i gang. Fortell meg hva som skjedde.
Det virker ikke som det er mulig å si nei.
Hva som skjedde... Ingen vet helt sikkert, men...
Rotter spiser søppel. Det er det vi gjør.
Det var den gangen vi bare var helt vanlige rotter.
Pipende og kranglete. Vi spiste hva enn vi fant.
Stearinlysstumper, for eksempel. Vi elsker stearinlysstumper.
Og et værbitt kosteskaft kan være godt å sette tennene i!
Pulver og heksebrygg...
Vi drakk grønn, boblende guffe fra bunnen av kjeler
og gnagde oss gjennom utslitte tryllebøker.
- Høres ikke ut som en vanlig søppeldynge. - Det fant vi også ut.
Dynga tilhørte universitetet i Ankh-Morpork.
Et sted for læring, hvor de studerer magi.
En salig blanding av magiske rester fra mennene i spisse hatter! Det liker jeg!
Så fort vi ble smarte, lærte vi å lese, og tok navn etter ting vi fant på dynga.
-'Sardiner.' -'Fersken.'
'Saltlake!'
- Men katter spiser vel ikke gammelt søppel? - Så absolutt ikke!
Han spiste aldri noe fra dynga. Men han ble intelligent rundt den tiden.
Som en intelligent katt sverger jeg, og tar stor stolthet i,
å aldri spise noe som kan snakke!
Jeg vet hva vi må gjøre for å løse mysteriet i byen vår!
- Hvilket mysterium? - Den forsvunne maten! Rottene som er borte!
Hvorfor er dere i historien om dere ikke skal løse mysteriet?
Vi må snike oss inn i rottefangerlauget og finne ut hva de driver med!
Jeg føler et absurd ønske om å følge etter.
Det er en gave. Jeg skal bare hente eventyrbagen min.
Ja! Jeg er klar!
Vi stikker!
Jeg tror jeg elsker henne.
Sir..?
Du ville treffe oss, sir?
Det er nye rotter i byen.
Er du sikker, sir?
Fellene er tomme.
Jeg kan føle det.
- Fang dem og bring dem til meg! - Ja, sir! Med en gang, sir!
Dere vet jeg har en greie...
for rotter.
Åh. Viktig sikkerhetstips! Ikke spis noe som nettopp har spist noe,
som nettopp har spist noe som gjorde at den strøk med.
Hvit Tornado sier vi ikke bør spise rotter i det hele tatt.
Sant. Veldig sant. Med mindre man er sulten.
- Men rotter er alltid sultne. - Det var poenget mitt.
Merkelig.
Det minner meg litt om Prattle & Johnson Miniknekker,
men de er ikke runde som denne.
Det er ingen ekstra sikkerhetslås.
Jeg tror vi trenger Herr Klikkenschlager.
- Lykke til, kompis. - Nå er det showtime, Klikkenschlager!
Kom igjen, Herr Klikkenschlager! Dette klarer du!
Dobbel fart, soldat!
Hva er det du venter på? Det er på tide å gjøre plikten din!
Hei! Hvor er det du skal hen?
Kom igjen, gutt! Du er laget av metall! Dette gjør ikke vondt!
Oi!
Mørklød!
Men... Hva..?
Hæ?
Hva er det her?
Genialt. Jeg har aldri sett noe sånt før. Det er et bur!
Et bur...
Et bur!
Hva er et bur for noe?
- Det brukes til å fange rotter. - Hvem ønsker å fange rotter?
Og fordi slangen Slesk hadde klusset med veiskiltet...
visste ikke Kalle Kanin at han hadde gått seg vill.
Han var ikke på vei til røyskatten Rafaels teselskap.
Han var på vei inn i Den mørke skogen!
Hun mener visst at det ikke er noen vits i å gjøre seg lite iøynefallende
hvis ikke folk ser hvor lite iøynefallende man gjør seg.
Problemet er at venninnen din tror at livet fungerer som et eventyr.
Hm... Men det er jo helt harmløst, er det ikke?
Kanskje. Men når noen blir skadet i eventyrene...
er det jo bare ord.
Heldigvis er jeg forberedt på alle eventualiteter.
Kastekroken og taustigen tar mye plass.
Så er det førstehjelpsskrinet, kjelen, reservekjelen, syskrinet...
- Og disse! - Hårnåler?
Du dytter dem inn i nøkkelhullet og fikler litt.
- Malisia, det fungerer i eventyrene... - Det stemmer!
- Å kjære vene. - Så vi er tilbake i eventyret ditt?
- Og hva er jeg i eventyret ditt? - Jeg er ikke helt sikker.
Du er ikke kjekk nok for en romanse og ikke morsom nok for komisk effekt.
Kanskje du bare er den sympatiske vennen som fungerer som en støtte
mens jeg finner ut av mine etiske dilemmaer?
- Hvordan vet du hvordan man dirker låser? - Jeg sa jo det.
- De straffer meg med å låse rommet mitt. - Jeg har sett tyver jobbe.
Listige og lure, er de. Nesten så listige som katter.
De har kompliserte små verktøy som brukes med nøyaktighet og presisjon.
De driver ikke bare og...
- Det var det. - Det var flaks.
Nei! Jeg forventet ikke dette!
Det er et møkkete rom fylt med skrot. Hva forventet du egentlig?
Jeg forventet noe forferdelig, men interessant.
Et grusomt spor som kunne ha utviklet plottet.
Verden har ikke et plott. Ting bare skjer! Det ene etter det andre.
Det er alltid et plott. Man må bare vite hvor man skal lete.
Jeg har det! En hemmelig gang, så klart!
Se etter inngangen til den hemmelige gangen!
- Hvordan ser en hemmelig gang ut? - Den vil ikke se ut som en, så klart.
I så fall kan jeg se dusinvis av hemmelige ganger.
Jeg vet ikke hvordan jeg skal se etter noe som ikke ser ut som det jeg ser etter.
Jeg vet det er en dristig påstand, men hva om det ikke er en hemmelig gang?
Det må jo være det. Men de er vanskelige å finne, og så gir man opp.
Og det er når man gir opp og lener seg mot den veggen
at man tilfeldigvis kommer borti den hemmelige bryteren.
Hm. Jeg skal bare hvile armen min helt uskyldig på denne kroken.
Å, se! En skjult dør i veggen som plutselig ikke åpner seg.
Det er tydelig at enkelte skurker ikke vet hvordan man lager en hemmelig gang.
Knut! Se!
Neimen. Hvorfor er det et rottehull i huset til rottefangere?
Jeg ville aldri nærmet meg hvis jeg var en rotte!
Ja! Det skjer ofte i eventyr!
Det er alltid den dumme personen som kommer med den gode ideen ved en tilfeldighet.
Det er et lite håndtak der inne.
Jeg gir det et dytt!
En fallem! Ganske godt skjult. Ikke rart vi ikke så den.
- Knut! Går det bra med deg? - Jeg skada meg ikke så mye.
Det er en slags kjeller. Og ja, det gikk bra fordi jeg landa på hodet!
Det er en stige her! Hvorfor brukte du ikke den?
Jeg var faktisk ute av stand til å ta den i bruk fordi jeg falt forbi den!
Hvor er hatten min? Åh!
- Å, milde måne, altså! - Hæ?
Mat!
Salt skinke!
Så godt!
- Wow. - Her borte!
Jeg fant bakeriavdelingen.
Så de driver og stjeler mat. For det meste om natta.
Av en eller annen grunn jeg ikke vet.
Det er de beste mysteriene!
Jo mer man finner ut, jo mer mystiske blir de!
Ok, spytt ut! Bare si et par ord.
Eller et dikt, kanskje? Hva med...
- Fersken! Det er deg! - Sett meg ned!
- Ærlig talt, altså! - Så klart.
Knut! Sardiner! Vi er i...
Ta det med ro. Jeg vet alt sammen.
Vi er i trøbbel! Dere vil ikke tro hva vi fant!
Jeg spurte jo om du kunne snakke.
- Ja, det gjorde du. Men... - Jeg er ganske nøye på å spørre.
Jeg ser poenget ditt. Men vi er fortsatt i trøbbel!
Ja vel? Hvorfor det?
Herr Klikkenschlager? Hva gjør du her?
Når jeg får kloa i den trekkoppleken, så..!
Mørklød! Er du skadet?
Au!
Bare stoltheten min.
- Vent. Jeg skal fikse det her for dere. - Jeg skal knuse det ubrukelige skrapet!
Stopp! Jeg vil bare snakke med deg!
Det gjør ikke vondt! Eller, kanskje lite grann.
Skygg unna, mr. 'for mange belter'! Det er ikke kult å bråke med småtassene!
Han hadde én jobb å gjøre!
Du er trygg hos meg nå.
- Så det er dette de gjør. - Ja. Dette er nytt. Ondskapsfullt.
- Disse fellene er veldig godt designet. - De må være det for å fange deg.
- De er laget for å ta oss til fange! - Til fange? Hvorfor det?
Det er jo det vi er gode på! Er vi enige?
Jeg visste dere var en del av dette!
Fortell et eventyr, eventyrjenta!
Dere stjeler mat! På en måte... Men av en grunn.
For å mate rottene dere har fanget, kanskje? Som dere gjemmer et sted...
Man trenger ikke være veldig smart for å se at vi må løpe vekk veldig snart.
- Ta dem! - Pass opp!
Som nå.
Å, du tror Malisia er den eneste som kan kommentere historien?
Vel, hun tror at historien handler om henne. Men det er feil.
Bare se på tittelen, hvis du skulle være i tvil.
- Servert på sølvfat! - Få den greia av foten min!
Sjefsmannen blir fornøyd nå!
- Og nå: Ungene. - Slipp meg, din bølle!
- Gå og bind dem fast. - Se! Hvorfor har rotta på seg en hatt?
Hva?
Billy! Se på den! En showrotte!
Å, ikke se på meg som om jeg svikter vennene mine!
Jeg er en katt! Og katter velger sine kamper med omhu.
Billy! Han her passer godt i gropa!
Hvorfor holder de oss her? Normalt blir en rotte fanga, og så...
Hva er det du flirer av, Hvit Tornado?
Maurits! Jeg visste at du ikke ville svikte oss, gamle venn.
Jeg har alltid sagt: 'Vi kan stole på Maurits.'
- Helt uten tvil. - Jaså, ja!
Jeg så du løp for å lete etter oss, selv før vi ble fanga!
Hei!
Så, hva er planen?
- Først kommer vi oss ut herfra. - Veldig bra.
Så kommer vi oss så langt vekk fra denne byen som mulig.
Etter at vi har redda Sardiner. Du glemte den delen.
Ja. En forglemmelse. Vi går gjennom det igjen.
Først kommer vi oss ut. Og så...
Pluss jenta og gutten. De er bundet fast i et annet rom.
- Vi må redde dem også. - Mennesker, vet dere!
De finner ut av det til slutt. Det kommer til å gå seg til.
Vi må finne ut hvor de holder Sardiner fanga.
Du hørte dem kanskje nevne gropa?
Jeg var et sted en gang. En lagerbygning.
Noen menn kom inn, satte opp en diger rund vegg på midten av gulvet,
og kalte den 'gropa'.
De hadde en eske med rotter som de tømte oppi ringen.
Og så slapp de løs hundene. Terriere.
- Så rottene sloss mot hundene? - Sloss? Nei.
De løp for det meste rundt og rundt. Det kalles 'rotterenn'.
Hvorfor har vi aldri hørt om det?
Fordi det ikke er igjen noen rotter som kan fortelle om det.
Akkurat.
Fersken, Hvit Tornado og Maurits. Dere befrir Knut og Malisia.
Næringsrik, Spesialtilbud, Delikat og Melis: Vi redder Sardiner.
Det blir enkelt å følge sporet etter ham.
Han har tissa langs hele veien!
Så, skal vi gå gjennom det én gang til?
- Du har ingen kniv i det hele tatt? - Stemmer, det.
Eller noen praktiske fyrstikker som kan brenne gjennom tauet?
Niks. Dessverre.
- Har du i det hele tatt sett? - Ja, jeg har sett!
På mange måter tror jeg ikke at plottet i eventyret er strukturert skikkelig.
Hold tempoet!
Ok. Jeg mister snart tålmodigheten, så jeg skal begynne å fiske litt.
Dette er det ideelle tidspunktet for deg å oppdage dine hemmelige krefter på!
For en god idé! Å! Ja!
- Ja? - Jeg føler...
Nei. Ikke noe.
Sikker? Da jeg først traff deg,
tenkte jeg at du må ha krefter som manifesterer seg når vi havner i stor fare,
for ingen kan være så ubrukelig med mindre det er en forkledning!
Nei! Altså... Jeg er en sånn person helter ikke er!
En juksemaker! En del av en rottesvindel!
Det jeg gjør, er å spille musikk!
Og jeg er skikkelig flink, tusen takk! Men...
Jeg er ikke en helt i forkledning. Jeg beklager å måtte skuffe deg.
Åh.
Så du er den vanlige fyren som må være modig og redde dagen!
Du skulle ha funnet noen andre.
Au! Det er noe bak meg!
- Vi gnager gjennom tauene! - Hva? Au!
- Sitt stille! - Hvit Tornado! Fersken!
Det var jammen på tide! Snakkende dyr til unnsetning!
Dette er helt uvirkelig. Nesten for enkelt. Nesten som...
- Kalle Kanin. - Kalle Kanin! Hva med Kalle Kanin?
Å, det er bare bøker for små barn.
Det er en rotte, en kanin og en slange, og de går rundt på eventyr.
De bruker klær, og snakker med mennesker, og alle er så snille og greie...
Det er kjempeteit. Faren min leste dem for meg da jeg var barn.
- Jeg tror du bør stoppe nå! - Morris?
Og nå ser jeg hvor simple de er. Ingen undertekst eller sosiale kommentarer.
Andemor And mister en sko?
- Det er ingen spenningskurve. - Malisia. Stopp!
- Hva? - Du visste det! Du visste det!
Det er ikke noe øyparadis! Det var det aldri! Du løy til oss!
Nei, jeg... Fersken, ikke..!
- Jeg hadde ikke hjerte til å si det. - Fersken, det går bra.
- Nei! - Fersken! Nei!
- Fersken! Kom tilbake! - Det er ikke trygt!
Deres håp og drømmer... Knust!
Slem pus. Slem pus!
- Å, jeg hater denne følelsen! - Av at du har gjort noe galt?
Nei, at jeg nå må gjøre noe snilt for å gjøre opp for det!
Som å finne ut hvordan vi får dere to forbi rottefangerne.
Fersken!
Hun sprang den veien.
Vær så snill, Fersken! Vi finner ut av det!
Boka er en løgn! Du løy til meg!
Det er ikke selve boka som er viktig, det er hvordan vi tolker den!
La meg være i fred!
Jeg tror ikke vi er alene her lenger.
- Hvis du står i ro, skal jeg komme. - Bare dra!
Hvit Tornado?
Jeg tror det er noen andre her nede!
Fersken!
Bon appétit!
- Hei! Det er den katten! - Nyter deres siste måltid?
- Hva? - Hei, hva er dette?
'DrepEnHaug'? Det høres fælt ut!
Hvordan kom dere... Hei! Dere stjal giften vår!
Stjal? Nei, nei, nei. Vi stjeler ikke. Vi bare legger det et annet sted.
Sett den ned! Det er farlige greier! Hva slags annet sted?
Nå som du nevner det, tror jeg katten la det meste av det i sukkeret.
Jeg synes teen smakte merkelig!
Ikke tenk på det engang.
Det kan hende vi glemmer hvor vi la motgiften.
- Det er ingen motgift mot DrepEnHaug! - Jo, men det er det!
Jeg kjenner noen eksperter på rottegift. Så ut med svarene!
Dere fanger rotter levende og presser dem inn i bur. Hvorfor?
- Jeg føler at det skjer noe inni meg! - Vet dere ingenting om gift?
Magene deres begynner ikke å smelte før om cirka 20 minutter.
Det er bra greier, altså!
- Dette er umenneskelig! - Nei, det er veldig menneskelig.
Giften deres gjør dette mot rotter hver dag.
Fortell meg om rottene i burene.
I starten fanget vi noen få, til gropa.
- Og så? - Vi laget en rottekonge ved et uhell!
En rottekonge? Er den fremdeles her?
Jeg har ikke sett ham så redd før.
- Er den fremdeles her? - Men hva er en rottekonge?
Rottekonger er forferdelig ondskap.
En samling rotter hvis haler er knyttet sammen, og så...
Vi mente det ikke! Vi la en håndfull rotter i bøtta.
Og etterpå, da vi åpnet lokket...
Der var han!
De rotter seg sammen. Skinnene deres blir ett, og blir ett vesen.
Får bevissthet, krefter. Hjernekrefter!
Den kan dominere og kontrollere andre.
Den så jeg ikke komme!
En rottekonge? Nei. Det blir for heftig.
Men... Vent! Hvor er det du skal hen?
Jeg...
Jeg må advare de andre!
Motgift, motgift! Vær så snill!
Det kjennes som om det løper rotter rundt i magen min!
Dere fortjener det ikke, men vi satte motgiften i kjellerrommet.
Jeg ville fortet meg hvis jeg var dere.
- Hvor mye gift ga Maurits dem? - Du mener avføringsmiddel? Mengder!
Men de overlever nok, hvis de ikke tar for mye motgift.
Hva er egentlig motgiften du la der nede?
Mer avføringsmiddel.
- Jeg fant den! - Det er for seint!
Avføringsmiddelet var briljant!
Men å gi det som motgift også, det er...
- Smart? Narrativt tilfredsstillende? - Genialt!
Vel, det geniale er at jeg vet hvor vi skal nå.
- Ut i skogen! - Den mørke skogen..?
Ja, det er trær her. Og det er mørkt.
- Men hvorfor? - Vet du ikke det? Leser du aldri?
Bare én ting kan kontrollere en rottekonge i hele litteraturlandskapet.
Vi må skaffe det, ellers er det ute med oss alle.
- Hva da? - Fløyten til rottefangeren.
Den ekte rottefangeren!
Hører du ordet rottekonge, så stikker du av. For godt. Det er regelen!
Jepp! Heldige meg. Og for en slutt på historien!
Den magiske Maurits slipper knapt unna med seks av sine ni liv.
Og disse små skjønnhetene, så klart!
Jepp! Stort fortrinn å være en katt, altså!
Faktisk er det synd for dem at de ikke er katter.
Hei! Hvorfor i all verden tenker jeg på dem?
Jeg føler ingen skyld i dette!
Jeg er en katt! Fri til å følge min egen skjebne til det neste store eventyret.
Jeg kan jo dra til sjøs? Jeg har alltid drømt om å være en skipskatt.
Man blir jo litt sjøsyk, men det går seg sikkert til.
For en tvist!
- Og det blir bare bedre. - Vennen min?
Du har vært her oppe i tre dager. Vil du ha litt middag?
Nei. Jeg kommer straks ned, far. Jeg lover!
Det er ikke sånn en normal jente oppfører seg.
Hvor var vi? Å ja! Herr Kanin.
Rotten Rupert var den modigste rotten som noen gang hadde levd.
Det sa alle i Hårreisa. Så han ble sendt for å finne Herr Kanin.
Lite visste rotten Rupert om hva som ventet ham.
Jeg tror vi er framme.
Kom igjen. Gi meg hånda di.
Det er bare tre sekunder per rotte!
Gi en applaus til Blitz fra Bad Blintz! Billy! Bra jobba, gutt!
Sardiner er i nærheten.
Er dere klare for neste runde? En stor applaus for...
Jacko!
Er dere klare
for massakre?
Hvor lenge holder de ut?
- Nei! - Det er enda verre enn Maurits fortalte!
- Sardiner er hundemat. - Idioter! Jobb sammen, da!
Dere kan flå den kjøteren til beinet!
Ja, det gikk jo unna! Seks rotter på 28 sekunder!
Ja! Flink bisk!
Ok, folkens! I kveldens hovedbegivenhet har vi en ekte godbit til dere.
Dere har ikke sett ei rotte som dette før!
Vi kaller ham rotta med hatten!
Sardiner!
Fansen din venter!
Showtime!
Og her er den legendariske mesteren,
Brutus den bedårende!
- Han har ikke nubbesjanse! - Ok, rolig nå.
Vi gjør gummisnor-greia. Dere vet hva som skjer.
- Alle sammen, innta posisjon! - Gummisnor... Hæ?
- Du! Kom her! Fest denne snora. - Jeg vet ikke om jeg kan...
- Fort! Gjør det! - Ja vel! Ok, da!
Ti dollar på at han ikke holder et sekund!
Og slåss!
Hepp!
- Kom igjen! - Doble presset, få halve farta.
- Hva er det rotta driver med? - Danser charleston, tror jeg.
- Raska på! - Vent!
- Nå eller aldri! - Jeg er nesten ferdig!
- Har det! - Sardiner! Her kommer jeg!
Hæ..? Å, du! Jeg trodde jeg skulle...
- Sardiner, vi skal få deg ut av dette. - Kan den rotta snakke?
Ta det rolig. Hold deg bak meg.
Ikke rør deg, jeg har deg... Hæ?
- Hva venter du på? - Han er ikke i rett posisjon!
Jeg vet det, jeg vet det.
Du har brukt karrieren på å bite rotter som springer sin vei.
Men rotter som slåss tilbake...
Det er noe nytt.
15 dollar på den snakkende rotta!
Kom igjen, kjøter! Eller er du en kylling?
Vi tar'n!
Snakkes aldri!
Au! Pass deg!
Å, ja! Slåsskamp! 20 dollar på... Au!
Mennesker.
Hei, lille bisken. Kom igjen, da!
Er alle like hele? Bra.
Tusen takk, Mørklød. Tusen takk, alle sammen.
Velkommen til redningsgruppa!
Oppdrag utført! Kom igjen! Men vær på vakt!
Hva er det der? Den melodien?
Å, unnskyld. Jeg er bare litt nervøs.
Det hjelper meg... Hvis jeg spiller.
Det var fint.
Så, har du en prinsesse eller noen andre du er forelsket i,
som blir imponert av dine heltedåder?
Nei, det har jeg ikke.
Det var synd. Ellers kunne du og jeg kanskje vært noe.
Hvordan skulle jeg vært riktig for deg hvis jeg hadde noen andre?
Plott-komplikasjoner. Enhver historie trenger dem!
Hvis du gjorde dette for noen andre,
hadde jeg vært jenta rett foran deg som tydeligvis er bedre for deg,
men du ser det ikke, før du innser det til slutt.
Men siden det ikke er noen andre... Er nok ikke jeg den jenta.
Malisia, dette er jo ikke en fortelling!
Det er det alle har prøvd å fortelle deg!
Hør her, foreldreløse gutt som sikkert er halvt alv, og derfor spiller fantastisk.
Jeg skal fortelle deg noe. Jeg vet om det ekte livet!
Jeg vet at folk tror jeg er tåpelig. Men vet du hva?
Gjør du ikke livet ditt til en fortelling, blir du en del av noen andres fortelling!
Men hva om din fortelling ikke fører noe sted?
Men det gjør den. Det gjør den alltid. Den er nødt til å føre et sted.
Der!
Der er han!
Det er dedikasjon!
Han har på seg rottefangerkostymet selv på fritiden!
Han virker en smule intens!
Han ble fortvila over en ubetalt regning en gang,
og tryllet med seg alle barna i en hel by ut i skogen.
Og de ble aldri funnet igjen!
Og hvorfor fortalte du meg ikke det før nå?
De originale eventyrene er best.
Faktisk ganske så brutale.
Der er den! Det er fløyta!
Digg!
Jepp, det er den. Jeg er helt sikker på at han har fortryllet hele skogen.
Fersken?
Fersken!
Hallo, hallo, Hvit Tornado!
Hva? Hvor er du? Kom frem! La meg lukte deg!
Jeg er inne i hodet ditt.
Ser du tunnelen til høyre for deg? Gå inn i den.
Jeg er her oppe, Hvit Tornado.
- Kom til meg. - Hvorfor?
Noen jeg tror du kjenner, venter på deg.
Og da natten falt på, husket Kalle Kanin:
Det var et eller annet skrekkelig inne i Den mørke skogen.
Spennende!
Hallo, Hvit Tornado.
- Hvordan kjenner du navnet mitt? - Jeg kjenner deg bedre enn du tror.
Evnen til å lese tankene dine hjelper også.
- Hvor er Fersken? - Trygg.
- Hvor er hun? - Trygg, sa jeg!
Jeg holder henne ganske så nært.
Og ikke vær redd! Vær det motsatte!
- Jeg vil gjerne at vi skal samarbeide. - Samarbeide?
Du er en juvel, Hvit Tornado.
Du har en hjerne som utfordrer min egen. En hjerne som er tankefull og klok.
En hjerne som tenker for mange rotter, ikke bare én.
Jeg sender dem ut hver kveld for å stjele mat.
Rottene vokser seg sterkere, mens menneskene blir svakere.
Det er svaret på det lille mysteriet ditt.
Én hjerne er bare like sterk som én hjerne.
Og to hjerner er like sterke som to.
Men tre hjerner sammen!
Tre hjerner er fire hjerner, og fire hjerner er åtte hjerner!
Åtte hjerner... Åtte hjerner er..!
Én.
Hvor er Fersken?
Nei! Hjelp meg! Hjelp!
Fersken! Fersken, jeg er her! Det går bra, jeg er her!
Ja! Ja, du er her!
Vel...
Vi ønsker det samme, du og jeg. Vi har planer.
Vi vil at rotter skal triumfere over menneskene!
Jeg har en litt annerledes drøm.
Individuelle rotter og mennesker som lever sammen i fred, respekt og harmoni!
Haha! Som i en eventyrbok!
Ja! Nøyaktig som i en eventyrbok! Lykkelig slutt og alt det der.
Mjau!
Å, så du ønsker å kjøpe deg en utvei?
Noe i den duren!
- Morris? - Det er Maurits.
- Ah, din dumme katt! - Vi stikker.
Tornado, kom igjen!
Dumme rotter! Jeg kan tvinge dere til å bli med meg!
Bli med meg! Bli med meg!
Vi kommer oss aldri gjennom der!
Jeg er en katt! Får jeg hodet gjennom, følger resten etter!
Det er nytteløst å rømme når jeg er i hodene deres!
Ta det med ro. En katt lander alltid på beina!
- Maurits? - Magiske Maurits.
- Vi må komme oss vekk herfra. - Komme oss ut av byen, fort!
- Hva med Knut og Malisia? - Vi har med en rottekonge å gjøre!
Ok, de tar oss igjen!
Jeg distraherer ham. Du tar fløyten.
- Hva? Han har jo allerede sovna! - Ja? Da har jeg gjort min del.
Jeg gjorde det ikke, mamma, jeg sverger...
Jeg gjorde det...
Wow!
- Se opp! - Hæ?
Beklager, herr fløytist, men jeg er redd jeg må insistere på at du gir oss fløyten.
Jaså? Sier du det, du?
Ja, det sier jeg. Ellers har jeg denne! Og jeg er ikke redd for å bruke den!
- Det er en gaffel. - Det er sant.
Men en kniv er for skarp til å ha i sekken, så det virker fornuftig å bruke gaffel.
Herr rottefanger?
Stjal du virkelig alle barna i den byen?
Halvparten av det de sier om meg, er bare løgn!
- Ja. Det er godt å høre! - Nei! Han sa ikke hvilken halvpart!
Smart jente! Du smaker nok godt også.
- Nå vet vi hvilken halvpart som er sann! - Ut til stekeovnen, begge to!
Jeg tror han tok oss.
Dette er så sykt 'Hans og Grete'!
Nå er det tid for at en karakter vi nesten har glemt,
dukker opp helt uventet for å komme til unnsetning
og redde dagen?
Det ser ut som historien din ikke har en lykkelig slutt!
I så fall, Knut, vil dette være det perfekte øyeblikket for deg å tilstå
hva du egentlig føler for meg..!
- Hva jeg egentlig føler for deg? - Mhm?
Nei, du kan jo være ganske irriterende.
Jeg visste jeg kunne stole på deg, Herr Klikkenschlager!
Vi har den! Kom igjen!
Nå har de det sjeldne og edle våpenet som kan beseire den onde rottekongen!
- Skynd dere! - Hva er greia, egentlig?
- Rottekonge? Det høres ikke så ille ut? - Det er det, tro meg.
Vi må ta rotta på'n, pronto!
Kan alle roe seg ned? Vær så snill!
Ti stille! Jeg prøver å tenke!
- Hei! Vær forsiktig! - Vær forsiktig selv!
Én rotte kan tenke, ikke sant?
Men en haug med rotter er bare et digert dyr. Mange bein, ingen hjerne.
Så snart det er trøbbel, er vi bare rotter.
Hvis det er noen trøst, så er jeg bare en katt.
Du er ikke 'bare' en katt, Maurits.
Det har alltid blitt spekulert i hvordan jeg ble forandret,
selv om jeg aldri spiste magisk søppel.
- Ja? - Et mysterium.
Vel, tiden er kanskje inne. Kjente dere en rotte,
ganske stor, manglet et øre og hadde problemer med å snakke?
Å, det høres ut som Makrell-i-tomat!
- Å nei. - Ok, ok!
Jeg spiste ham!
Jeg hadde ikke lært å tenke enda!
Jeg var sulten og spiste ham, og så forandret jeg meg også!
Jeg innrømmer det! Men det var ikke min feil, jeg var bare en katt!
- Er du lei for det? - Lei for det?
Katter er aldri lei for noe. Vi angrer ikke på noe! Bortsett fra...
Bortsett fra at jeg gjør det.
Da er det greit. På en måte.
Hei! Maurits! Kom og hjelp meg litt!
La oss komme oss vekk en gang for alle!
- Hva er i veien? - Se!
- Hallo der! - Å! Retrett! Skygg unna, folkens!
Vær så snill, ikke løp deres vei! Dere kom jo nettopp!
Kutt ut maskeraden. Vis hvem du er!
Å, dere vil se meg? Vel...
Her er jeg!
Ser du meg nå, hvite rotte med tåkesynet?
Ja, du kan se meg nå!
Og nå: Kom til meg, mine små kaniner!
- Hva er det som skjer? - Jeg vet ikke!
Travel dag?
Nei, kom igjen, folkens! Dere må kjempe imot!
Han er for sterk!
Maurits! Du kan komme deg unna!
Nei, nei! Jeg vil heller bli og stå sammen med mine venner!
Nei, egentlig bør du komme deg unna og skaffe oss hjelp!
Men vi setter pris på din hederlige handling!
Men jeg...
Den bustete halen er sikkert det siste vi ser av ham.
- Ha det! - Da slapp vi ham.
Unnskyld meg. Kan vi fortsette? Takk!
Kom til meg!
Maurits! Vi har rottefløytistens fløyte! Vi er på vei tilbake til byen!
Bra! Jeg skal prøve å finne Knut og Malisia
og ta dem med for å bekjempe rottekongen!
Ja! Løp, løp!
- Løp! - Ok, ha det!
Ja... Vi skylder på et hektisk øyeblikk.
- Det der skjedde ikke. - Vi nevner ikke det til noen, noen gang.
Avtale. Så, en gang til:
Maurits! Vi har fløyta!
Rottekongen har gått til angrep! Bli med meg!
Ja! Kom!
- Hei, pass dere! - Å nei!
Sammen blir vi sterke!
- Nei! - Jeg har deg!
Tilbudet ditt er interessant, men hva med dem som ikke er sterke?
- Delikat! - Det kiler!
Jammen er hun delikat! De svake er mat, slik har det alltid vært.
- Ting begynner å bli klarere! - Nei!
Vi skal slåss! For våre liv, for framtida vår!
Ja, bli med oss! Jeg har store planer!
Du har kun planer. Men jeg har drømmer!
- Trosser du meg? - Unnskyld meg?
Hva var det?
Her borte!
Du? Ordførerens datter? Din dumme unge!
- Kan du være så snill å være stille? - Hva?
Stemmen din. Den er så høy! Bare klapp igjen!
Jeg prøver å høre musikken!
- Musikk? - Det stemmer! Musikk.
En samling tonale vibrasjoner av varierende lengde,
arrangert i en behagelig, noen vil kanskje si overbevisende, rekkefølge.
Nei, nei!
Malisia! Er du sikker på at dette vil fungere?
Ja, så klart. Bare vent og se.
Mennesker? Mennesker er skadedyrene i denne verden!
Knut!
Mennesker har torturert, forgiftet og drept!
Det har nå blitt gitt en skikkelse... I meg!
Vi må leve side om side med menneskene!
De fanger og kveler oss for moro skyld!
Vi skal lære dem å respektere dem vi er!
Å ja, det skal vi!
Med frykt!
Knut! Knut, Knut! Hallo! Knut!
- Hvorfor virka det ikke? - Knut!
Dette er ditt kapittel! Husk hva du har lært, og bruk det!
Men jeg har jo ikke lært noen ting!
- Gå og ta ham! - Ok, da..!
- Nei, nei, nei! - Næringsrik!
Dette suger!
Sardiner! Nei!
Jeg tar mitt siste bukk!
Og vi ville ha regjert den rotteverdenen sammen, eller hva?
- Vi ville samarbeidet! - Ja, særlig!
- Hvis dere samarbeider, regjerer han! - Ja! Smart katt!
Den dumme guttungen gjør meg seriøst forbannet! Et øyeblikk!
Dette vil du angre på!
Du vet helt klart ikke hvordan en siste konfrontasjon slutter for slemmingen!
- Du skal ødelegges... - Malisia!
Du snakker for mye!
Nå, hvor var vi?
Å ja! Bli med meg!
Malisia!
- Knut? - Jeg er lei for det.
Fløyta... Den virker ikke.
Det er ikke fløyten, dummen.
Hæ?
Bare spill!
Ok.
- Dere skal adlyde meg! - Aldri!
Så føl min smerte!
Hva i alle dager..?
Hva er det?
Å, det er...
Og du..! Hæ?
Hva er det dere gjør? Hvor skal dere?
Hva? Nei! Det holder! Det holder nå!
Det er så vakkert!
Så vakker musikk...
Vakker musikk...
Vi er her! Skynd dere!
Denne veien, alle sammen! Fort!
Ser ut som noen har oppdaget den hemmelige kraften sin.
Dette er absurd ekkelt!
Godt spilt, fløytist! Godt spilt!
Men musikken din kan ikke ødelegge meg!
Kom nå, Hvit Tornado. Tiden er inne.
Nei. Du er ikke noe annet enn mørke.
Og du er ikke annet enn en rotte!
Jeg er mer enn ei rotte! Er jeg ikke mer enn ei rotte...
er jeg absolutt ingenting.
Så vær ingenting.
Maurits. Min venn.
Kanskje tida endelig er inne for å være bare en katt.
Du skjønner det at Den magiske Maurits, det er meg,
hadde lengtet etter å være en vanlig katt i månedsvis!
Jeg har samlet opp så mye gruff på vegne av min art, og i tillegg ondskap,
at det flyter gjennom årene! Det gnistrer av mine klør!
Rottekongen sender all sin kraft!
Nok til å slå ut en tiger!
Men nå, i bare noen få sekunder, kan akkurat denne katten slå ut en tiger,
helt... av... seg... selv!
Tornado! Nei! Klarte du å redde ham?
Jeg prøvde å redde ham.
- Hvit Tornado? - Tornado? Vær så snill! Nei, nei.
Knokkelrotta. Også kjent som rotta med ljåen.
Du har kommet for Hvit Tornado, antar jeg?
Nei! Etter alt vi har vært gjennom? Det kan du bare glemme!
Ok, mr. Få høre deg snakke.
Du får én sjanse.
Kan du slutte å angripe min medarbeider, Morris?
Ok. Det er Maurits...
Ja..! Yes, sir! Herr Grimm. Umiddelbart, sir!
Hyggelig å se deg igjen, Morris.
Hallo, sir! Hyggelig å se deg igjen også.
Hvor mange liv har du igjen nå, Morris?
La meg tenke. Seks! Veldig helt sikkert seks liv, sir!
Du ble overkjørt av en kjerre i forrige måned, stemmer ikke det?
Å, det, sir? Nei, den streifet meg knapt. Slapp unna med et puslete skrubbsår!
- Akkurat. - Å, jeg skjønner.
Da har du fem liv igjen, Morris.
Sir, vær så snill. Ta to av mine liv!
Jeg gir fra meg et ekstra i bytte mot livet til denne modige rotta.
Det er veldig lite katteaktig av deg, Morris. Jeg er imponert.
Vel, jeg er ganske sjokkert selv, sir.
Det er bare det at denne er spesiell.
Så vis og inspirerende.
Din forespørsel innvilges.
Vi kom for å ta to liv, og to liv skal vi ta.
Balansen er ivaretatt.
Tusen takk, sir! Å, sir?
Jeg kommer ikke til å huske alt dette? For det ville være altfor flaut!
Så klart ikke, Morris.
Tornado!
Tornado! Vær så snill, svar meg!
Nei! Tornado!
Ikke forlat meg, Tornado!
Jeg trodde du hadde strøket med!
Ja, jeg trodde det, jeg også!
Hva for noe?
Hei!
Du skjønner, parene i historiene må jo kysse når folk feirer og har det gøy!
- Men dette er jo det virkelige livet? - Og det er en fortelling.
Det er vår fortelling.
Vel, i så fall...
Maurits? Maler du?
Rotten Rupert reddet dagen, og Kalle Kanins hi.
'Godt jobbet, rotten Rupert!' ropte dyrene i Hårreisa.
Og sånn slutter historien om Kalle Kanin.
Men du lurer kanskje mest på hvordan vår historie slutter?
Vel, til slutt er vår historie full av masse...
Rotter!
Dere har rotter!
Byen vår har nå blitt til en turistattraksjon!
Folk reiser milevis for å komme på besøk.
De kjøper suvenirkopper og kosebamser
og andre ting man ikke har bruk for annet enn for å ta med hjem.
Hungersnøden er over, og det er massevis av mat til alle!
Og én gang om dagen kommer byens rottefløytist,
som heter Knut og er kjempegod til å kysse,
spillende på fløyten sin, og rottene danser til musikken i et conga-tog.
Herr Klikkenschlager, gamle venn! Hvordan har familien det?
Rottene har en helt egen by, og får bruke biblioteket så mye de vil.
De sender til og med smårottene på skolen.
Med andre ord: Rotter lever lykkelig side om side med mennesker.
Akkurat slik Fersken drømte om at det skulle bli.
Takket være innsatsen til Maurits.
Den magiske Maurits og hans gløgge gnagere!
Men først og fremst:
Meg. Mjau!
Tekst: Sverre Libæk